Справа № 467/320/26
Провадження № 2/467/323/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого – судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Арбузинка цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років

В С Т А Н О В И В: 
У березні 2026 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.Позивач мотивувала свої вимоги тим, що з серпня 2023 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від якого має спільну малолітню дитину - сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого згідно свідоцтва про народження являється відповідач. Вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Позивач вказує, що через вік дитини, вона не має можливості працювати та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку.Відповідач є працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти, як на утримання дитини, так і дружини, яка проживає зі спільною дитиною, і враховуючи відсутність у неї самостійного доходу, чоловік має їй надавати визначену законодавством допомогу. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2026 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.
В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила слухати справу у її відсутність. 
Відповідач у судове засідання двічі не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації, відзиву до суду не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач  ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини – ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28 лютого 2025 року серії НОМЕР_1 .
Згідно відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10 березня 2026 року Арбузинської селищної ради № 365 від 10 березня 2026 року, малолітній ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Це також підтверджується актом про проживання особи без реєстрації від 9 березня 2025 року.
Згідно довідки про отримання допомоги ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 01.02.2025 року до 28.02.2028 року та отримує допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. 
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.
У відповідності до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідач є працездатною особою, доказів, які б підтверджували дійсний майновий стан (довідка про доходи, відомості про наявність або відсутність рухомого та нерухомого майна, витрат на утримання батьків-пенсіонерів), доказів про наявність хронічних захворювань відповідача як платника аліментів суду не надано.
Враховуючи те, що дитина та відповідач мають задовільний стан здоров`я, відповідач не має на утриманні інших осіб, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітньої дитини.
На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Щодо вимог позивача про стягнення на своє утримання аліментів в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подавання позову і до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного висновку.
Право одного з подружжя на утримання випливає з конституційного принципу, на якому ґрунтується сімейне законодавство, та загального правила статті 75 СК щодо обов`язку дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Таке право дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК).
Розмір аліментів дружині, право на яке передбачено статтею 84 СК України, визначається за загальним правилом статті 80 СК України.
Судом встановлено, що батьківство відповідача щодо малолітньої дитини сторонами не оспорюється.
Відповідно до положень Сімейного кодексу України, мати дитини має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи перебували сторони у зареєстрованому шлюбі, за умови, що батько може надавати матеріальну допомогу.
Оскільки факт батьківства є встановленим та не оспорюється, а також відсутні докази неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку.
Також Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначив, що тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. 
За змістом цієї норми аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
З огляду на зазначене, та з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою,інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість утримувати позивачку, яка позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд прийшов до висновку про наявність передбачених статтею 84 СК України підстав для покладення на відповідача обов`язку надавати матеріальну допомогу позивачу у розмірі 2000 грн. 
Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох роківзадовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 березня 2026 року.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи з 10 березня 2026 року.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн. 20 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива