ЄУ №712/2003/26
Провадження №2/712/2441/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року   Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді    Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої Е.В.,
представника відповідача Рачковської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №1911096 від 22.11.2024 у сумі 51 147,08 грн. та судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
У обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.11.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1911096 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кредит у сумі 15 000,00 грн.
30.06.2025 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу №01.02-18/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 51 147,08 грн.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором №1911096 становить 51 147,08 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 14 998,99 грн., заборгованості за відсотками у сумі 28 648,09 грн., пені у сумі 7 500,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 19 березня 2026 року.
19 березня 2026 року судове засідання відкладено на 07 квітня 2026 року за клопотанням відповідача.
Протокольною ухвалою від 07 квітня 2026 року відкладено проголошення рішення до 17 квітня 2026 року.

06 березня 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
У обґрунтування своїх заперечень зазначив, що він не укладав кредитний договір №1911096 від 22.11.2024 з ТОВ «Селфі Кредит» та не отримував кредитних коштів від первісного кредитора. Зазначив, що надана позивачем довідка ТОВ «Пейтек» є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки не містить обов`язкових реквізитів для первинних бухгалтерських документів, який дозволяє ідентифікувати отримувача коштів, а саме ОСОБА_1 , доказів належності рахунку, зазначеного в Кредитному договорі, відповідачу, посилання на призначення платежу щодо Договору від 22.11.2024 року №1911096. Указаною довідкою не підтверджено факт, що грошові кошти у сумі 15 000,00 грн. були отримані на рахунок відповідача на виконання умов Договору. Крім того, позивачем не надано доказів отримання від первісного кредитора Довідки про перерахування коштів відповідачу у визначеному договором факторингу №01.02-18/25 порядку, а саме відсутній запит позивача до первісного кредитора, а також належним чином підтверджене отримання даних за договором факторингу, підписане сторонами. Також в Довідці ТОВ «Пейтек», окрім відсутніх ідентифікаційних даних щодо відповідача, вказано дата та час виконання платежу – 22.11.2024 о 16:26, а дата та час Договору №1911096 – 22.11.2024 о 16 год 25 хв., що ставить під сумнів належність та допустимість такого доказу перерахування коштів відповідачу, адже за хвилину останній не міг фізично ознайомитись із усіма умовами Договору про надання споживчого кредиту, підписати його до моменту перерахування коштів та вже отримати кошти.
Крім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено перехід права вимоги від первісного кредитора, оскільки додані до позовної заяви додатки не містять жодних даних боржників, в тому числі і відповідача, у наданих Актах, Реєстрах та інших доданих до Договору Факторингу від 30.06.2025, містять пусті поля без жодних відомостей, що унеможливлює ідентифікувати конкретний перелік Боржників, стосовно яких відступлено право вимоги, а також суми та додатки до Договору Факторингу на підтвердження права вимоги. У доданому Реєстрі боржників до договору факторингу від 30.06.2026 №01.02-18/25 відсутні дані відповідача – ОСОБА_1 серед інших боржників.
Також відповідач зазначає, що на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , а тому нарахування відсотків за користування кредитними коштами є неправомірним.
Просив відмовити у стягненні пені у сумі 7 500,00 грн. в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції згідно Закону №2120-IX від 15.03.2022.

Представник позивача до судового засідання не з`явилася, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 22.11.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1911096 про надання споживчого кредиту.
Згідно п. 1.1. Договору Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що сума кредиту складає 15 000,00 грн.
Відповідно до п. 1.3 Договору встановлено строк кредиту 360 днів.
Згідно п. 1.4. Договору періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів.
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору.
Пунктом 1.5.1 Договору передбачені умови застосування стандартної процентної ставки 1% в день., яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору.
Згідно п. 1.5.2 Договору знижена процентна ставка становить 0,65% в день та застосовується у випадку, якщо Споживач до 22.12.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів.
Згідно п. 1.10. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою – 69 000,00 грн. (п. 1.10.1 договору); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 67 425,00 грн. (п. 1.10.2 договору).
У п. 2.1. договору зазначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача за реквізитами електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
У додатку №1 до договору №1911096 від 22.11.2024 відображено загальну вартість кредиту, яка становить 67 425,00 грн., з яких 15 000,00 грн. – сума кредиту за договором, 52 425,00 грн. – проценти за користування кредитом.
З листа ТОВ «Пейтек» №20250701-2601 від 01.07.2025 вбачається, що 22.11.2024 16:26:23 було перераховано 15 000,00 грн. на картку НОМЕР_1 , номер транзакції в системі – 028205403702.
30.06.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-18/25, згідно якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором (п. 2.1. Договору).
Згідно п. 3.1.3. договору факторингу №01.02-18/25 право вимоги переходить до Фактора після підписання Сторонами цього Договору, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді за формою Додатку 5 цього Договору, та оплати Фактором суми Фінансування у строки, передбачені пунктом 4.2 Договору, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитними договорами. Разом з Правами вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором.
Виконання умов договору факторингу №01.02-18/25 підтверджується платіжною інструкцією №10109 від 01.07.2025, актом приймання-передачі реєстру боржників від 30 червня 2025 року.
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-18/25 від 30.06.2025 вбачається, що фактору передані права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №1911096 на загальну суму заборгованості 51 147,08 грн., з яких 14 998,99 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 28 648,09 грн. – заборгованість за відсотками, 7 500,00 грн. – штрафні санкції.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, станом на 30.06.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №1911096 від 22.11.2024 становить 51 147,08 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у сумі 14 998,99 грн., простроченої заборгованості за процентами в сумі 28 648,09 грн. за період з 22.11.2024 по 29.06.2025, штрафних санкцій у сумі 7 500,00 грн.
За указаний період відповідачем сплачено 21.12.2024 в рахунок погашення тіла кредиту – 1,01 грн., відсотків – 2 925,00 грн.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем коштів у сумі 15 000,00 грн. 
З розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, вбачається, що відповідачза період з 22.11.2024 по 29.06.2025 частково вчиняв дії щодо повернення кредиту, а саме 21.12.2024 відповідачем сплачено 2 926,01 грн., з яких первісним кредитором враховано 1,01 грн. у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та 2 925,00 грн. у рахунок сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідач належним чином умови договору не виконував, кредитні кошти позивачу не повернені, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума заборгованості за договором №1911096 від 22.11.2024 у сумі 14 998,99 грн.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що він не укладав кредитний договір.
Кредитний договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», відповідач пройшов ідентифікацію.
Доказів, що відповідач не отримував кредитні кошти у порядку ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано. 
Натомість позивачем на підтвердження перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 надано лист ТОВ «Пейтек» №20250701-2601 від 01.07.2025, згідно якого 22.11.2024 16:26:23 на картку НОМЕР_1 , яка зазначена у п. 2.1. Договору як рахунок для перерахування коштів, було перераховано 15 000,00 грн.
Крім того, часткове погашення заборгованості відповідачем свідчить про визнання ним своїх зобов`язань.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками у сумі 28 648,09 грн., що нараховані первісним кредитором.
Указана сума розрахована згідно умов кредитного договору у межах строку кредитування з урахуванням оплат, що здійснювалися відповідачем, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідач не визнав заборгованість за відсотками, посилаючись на те, що він є військовослужбовцем, а тому може бути звільнений від сплати заборгованості за відсотками. 
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_2 від 05.08.2022 №1511 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022.
Відповідно до Контракту добровольця територіальної оборони, укладеного між командиром добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 14.01.2025, відповідач перебуває на службі відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву», що також підтверджено Довідкою від 11.08.2025 №10, виданою командиром загону «Червона Слобода» ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Як вбачається із наданої відповідачем довідки та Контракту добровольця територіальної оборони, ОСОБА_1 є добровольцем територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як у ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чітко визначено право отримання пільг військовослужбовцями, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації.
Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Отже закон розмежовує поняття військової служби за призовом та за контрактом.
Крім того, згідно відомостей, що містяться у військовому квитку ОСОБА_1 , останній був звільнений в запас 06.12.2022.
З урахуванням зазначеного, підстави для ненарахування відсотків відповідачу відсутні.
Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості за пенею у сумі 7 500,00 грн., суд зазначає таке.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи.
Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Ураховуючи те, що на момент укладення договору та розгляду цієї справи згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач не мав права нараховувати відповідачу пеню, отже заборгованість за пенею у сумі 7 500,00 грн. необґрунтована, а тому вимога щодо її стягнення задоволенню не підлягає.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті у повному обсязі, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №1911096 від 22.11.2024 у сумі 43 647,08 грн., з яких 14 998,99 грн. – тіло кредиту, 28 648,09 грн. – проценти за користування кредитом.
У решті позовних вимог слід відмовити.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом задоволено позовні вимоги у сумі 43 647,08 грн., що становить 85,33% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2 271,83 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість за договором №1911096 від 22.11.2024 у сумі 43 647,08 грн. та судовий збір у сумі 2 271,83 грн., а всього – 45 918,91 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», місце знаходження за адресою: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, код ЄДРПОУ 37616221.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Повний текст рішення виготовлений 17.04.2026.

Суддя:          О.С. Стеценко