Номер провадження 2/754/1313/26
Справа №754/16138/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

01 квітня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І.
за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.
розглянув за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 129 390,03 грн.
Стислий виклад позицій сторін
29 вересня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (надалі - Позивач) до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 129 390,03 грн,
В обґрунтування позовних вимог що з вини Відповідача сталася дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля LAND ROVER Range Rover та автомобіля VOLKSWAGEN Passat під керуванням Відповідача. Винним у ДТП згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва визнано Відповідача. На підставі договору добровільного страхування Позивач сплатив власнику автомобіля LAND ROVER страхове відшкодування в розмірі 129 390,03 грн. Цивільно правова відповідальність Відповідача на момент ДТП не була застрахована, тому Позивач просить стягнути з нього суму виплаченого відшкодування в повному обсязі, керуючись ст. 993, 1166 ЦК України та ст. 108 Закону України "Про страхування". Також Позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн
Відповідач про розгляд справи у суді повідомлявся належним чином. 
Суд надсилав судові повістки, ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви та додані не документи на адресу зареєстрованим місцем проживання (як внутрішньо-переміщена особа): АДРЕСА_1 , проте вказане поштове відправлення повернулося на адресу Суду без вручення адресату. Згідно з довідкою відділення поштового зв`язку (форма 20) про причини повернення/досилання/зберігання, долученою до поштового конверта, причиною повернення судової кореспонденції слугувала відмітка працівника пошти - "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідач з`явився в судове засідання 17.03.2026 та особисто отримав копію позовної заяви з доданими до неї документами. 
17.03.2026 Відповідач ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає в частині розміру заявленої до стягнення шкоди. Вказує, що під час ДТП відстань між автомобілями становила 20-30 см, і під час руху заднім ходом його машина не могла завдати таких значних пошкоджень, які заявляє страхова компанія. Стверджує, що на момент ДТП візуально була пошкоджена лише решітка радіатора, на якій навіть не відлущилася фарба. Крім того, Відповідач зазначає, що водій пошкодженого автомобіля на місці пригоди відмовився чекати для детальної оцінки шкоди через поспіх, однак погодився, що завданий збиток є незначним
За клопотанням Відповідача суд оголосив перерву в судовому засіданні до 01.04.2026, про що Відповідач був повідомлений під розписку, а також за його заявкою на вказаний ним номер телефону.
01.04.2026 Відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення поважних причин.
Неявка Відповідача, що належним чином був повідомлений про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Представник Позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ
26.01.2023 року в м. Києві, по вул. М. Бойчука, 45, сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "VOLKSWAGEN Passat" (державний номер НОМЕР_1 ), під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та здійснив зіткнення із автомобілем "LAND ROVER Range Rover" (державний номер НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2023 у справі № 752/2970/23 Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, факт вини Відповідача у скоєнні зазначеної ДТП встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому ця обставина є преюдиційною та не підлягає повторному доказуванню в межах цього провадження.
При цьому, Суд зауважує, що у позовній заяві Позивач посилався на те, що ДТП сталася 18.01.2023 в м. Одеса, а транспортним засобом керував ОСОБА_2 , що є очевидною технічною помилкою (опискою) представника страхової компанії. 
Транспортний засіб "LAND ROVER Range Rover" (д.н.з. НОМЕР_2 ), власником якого є ПП "СПЕЦЗЕМТЕХНІКА", зазнав механічних пошкоджень внаслідок зіткнення.
На момент ДТП цей пошкоджений автомобіль був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту № 465/22-Т/В від 18.10.2022 у ПрАТ "СК "Арсенал Страхування".
На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди Позивач надав Звіт про незалежну оцінку № 02-23-М038 від 23.02.2023 року, складений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 . Згідно з дослідницькою частиною вказаного Звіту, під час огляду автомобіля "LAND ROVER Range Rover" (д.н.з. НОМЕР_2 ) експертом було виявлено та зафіксовано пошкодження виключно передньої частини кузова, а саме: нижнього облицювання переднього бампера (сколи, потертості), декоративної накладки решітки радіатора, структурного облицювання та самого переднього бампера (розлам та тріщини кріплень), переднього лівого внутрішнього датчика (вибитий з посадочного місця), гальмівного повітропроводу та пластикової панелі радіатора.
Суд зазначає, що характер, локалізація та обсяг зафіксованих у Звіті пошкоджень (передня частина автомобіля Позивача) повністю відповідають механізму утворення слідової інформації під час ДТП, оскільки, як встановлено постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, Відповідач здійснив зіткнення, рухаючись заднім ходом. 
Отже, між протиправними діями Відповідача, виявленими пошкодженнями та визначеним переліком ремонтних робіт із заміни деталей переднього бампера існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. 
Суд бере до уваги, що згідно зі Звітом оцінювача, вартість відновлювального ремонту становить 200 733,55 грн, однак фактичні витрати Страховика згідно з рахунком СТО становили 129 390,03 грн, що є меншим за оцінену вартість.
За результатами розгляду заяви про настання події, Позивач визнав її страховим випадком та склав страховий акт № 006.00961223-1. На підставі вказаного акту та рахунку СТО № VZZ0079840/VZS00035627 від 09.02.2023 Позивач 09.03.2023 року перерахував страхове відшкодування у розмірі 129 390,03 грн на банківський рахунок ТОВ "Джерман-Центр", що підтверджується платіжною дорученням № 11916953.
Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності станом на дату ДТП. Відповідач у своїх письмових поясненнях також не посилався на наявність у нього такого полісу та не надавав його Суду. Тягар доказування факту страхування своєї відповідальності лежить на Відповідачі. 
За таких обставин, на Відповідача не поширюються гарантії відшкодування за рахунок страховика чи МТСБУ, а обов`язок з відшкодування завданої майнової шкоди в повному обсязі покладається безпосередньо на Відповідача на загальних підставах.
За загальним правилом майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (стаття 1166 ЦК України).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР (був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну "перехід" означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика (висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18)).
Реальними збитками, які підлягають відшкодуванню потерпілому, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу (див. висновок Верховного Суду щодо застосування статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України у постановах від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16, від 08 вересня 2025 року у справі № 161/3803/24). І якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації (постанова Верховного Суду від від 08.09.2025 у справі № 161/3803/24).
Суд відхиляє заперечення Відповідача, викладені у його письмових поясненнях від 17.03.2026 року, щодо незгоди із розміром матеріального збитку з тих підстав, що швидкість та відстань (20-30 см) під час руху заднім ходом унеможливлювали нанесення значних пошкоджень, і що візуально була пошкоджена лише решітка без пошкодження фарби. 
Суд зауважує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України), тому суб`єктивна візуальна оцінка пошкоджень автомобіля його водієм чи іншим учасником ДТП безпосередньо на вулиці не є належним і достатнім підтвердженням фактичного розміру матеріального збитку. Відповідач не надав Суду жодних належних та допустимих доказів (власного контррозрахунку, альтернативного висновку експерта тощо) на спростування визначеного спеціалізованою СТО та експертом розміру збитків. Крім того, Відповідач не заявляв клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої або транспортно-трасологічної експертизи для перевірки відповідності заявлених пошкоджень механізму зіткнення.
Суд, оцінивши надані Позивачем докази, встановив, що у Звіті про незалежну оцінку № 02-23-М038 від 23.02.2023, складеним кваліфікованим суб`єктом оціночної діяльності, під час фахового огляду автомобіля "LAND ROVER Range Rover" було зафіксовано пошкодження не лише декоративної накладки решітки радіатора, було зафіксовано пошкодження не лише декоративної накладки решітки радіатора, на яку вказує Відповідач, але й низку прихованих внутрішніх дефектів. Зокрема: розлам та тріщини структурного облицювання переднього бампера, тріщини кріплень самого бампера в центральній частині, вибитий з посадочного місця передній внутрішній лівий паркувальний датчик, розрив переднього гальмівного повітропроводу та розлам пластикової панелі радіатора. Згідно з технологічними даними виробника (дослідженими за допомогою програмного комплексу Audatex), відновлення вказаних пластикових деталей із зламаними кріпленнями та вибитих датчиків ремонтними методами є неможливим і вимагає їх повної заміни.
Зазначені пошкодження центральної та лівої фронтальної частини автомобіля повністю узгоджуються з характером ДТП, за якого Відповідач здійснив зіткнення під час руху заднім ходом.
Твердження Відповідача про те, що на місці ДТП водій пошкодженого автомобіля нібито погодився із незначністю пошкоджень та відмовився чекати для їх детальної оцінки через поспіх, не мають юридичного значення для вирішення спору.
Визначаючи розмір шкоди, що підлягає стягненню, Суд бере до уваги те, що відповідно до Звіту незалежного оцінювача № 02-23-М038 вартість відновлювального ремонту становила 200 733,55 грн. Однак, відповідно до статті 993 ЦК України право вимоги переходить до страховика виключно в межах фактичних витрат. Позивач обгрунтовано заявив до стягнення лише 129 390,03 грн.Ця сума є фактично понесеними витратами Страховика, перерахованими за виконаний ремонт на рахунок СТО ТОВ "Джерман-Центр" на підставі рахунку № VZZ0079840/VZS00035627 та платіжного доручення № 11916953 від 09.03.2023. Відповідач не надав доказів, що фактична вартість ремонту на СТО була завищеною.
Таким чином, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню повністю.
Розподіл судових витрат
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути зі ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, код ЄДРПОУ 33908322, IBAN НОМЕР_4 в АТ "ОТР Банк") суму виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 129 390 (сто двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносто) грн 03 коп, судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено та підписано 06 квітня 2026 року 
Суддя Інна КОВАЛЕНКО