ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/2337/25
17 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через представника звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням позовної заяви поданої на усунення недоліків позову (уточненої), просила:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 2023 рік та за 2024 рік;
зобов`язати відповідача в особі Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 2023 рік та за 2024 рік;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2023 по 2024 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу;
зобов`язати відповідача в особі Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2023 по 2024 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу; 
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу; 
зобов`язати відповідача в особі Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу; 
зобов`язати відповідача в особі Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу; 
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 29.12.2024 по 22.01.2025; 
зобов`язати відповідача в особі Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 29.12.2024 по 22.01.2025;
зобов`язати відповідача в особі Військової частини НОМЕР_1 провести належний розрахунок із зазначенням усіх сум, які підлягають щомісячній виплаті за час проходження служби.
Позов обґрунтовано тим, що позивач проходила військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 та 29.12.2024 була звільнена зі служби та знята з усіх видів забезпечення. Проте відповідачем не було проведено вчасно остаточного розрахунку при звільненні, виходячи з належних до виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023, 2024 роки, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Представник позивача не погоджується з такою бездіяльністю відповідача та зазначає, що позивач також має право на нарахування та виплату середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні. 
З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду Тернопільського окружного адміністративного від 13.05.2025 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Представник позивача оскаржив ухвалу суду від 13.05.2025 про повернення позовної заяви.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 про повернення позовної заяви скасовано через передчасність її постановлення судом, справу направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 27.01.2026.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 повернуто в частині позовних вимог визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 29.12.2024 по 22.01.2025, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 29.12.2024 по 22.01.2025.
Ухвалою суду від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в іншій частині позовних вимог, а саме: про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 2023 рік та за 2024 рік, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2023 по 2024 роки, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу, а також щодо проведення належного розрахунку із зазначенням усіх сум, які підлягають щомісячній виплаті за час проходження служби. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
У строк, встановлений судом, надійшов відзив на позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 . Представник відповідача позов не визнає. Зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 не вчиняла протиправних дій при звільненні позивача, оскільки ОСОБА_1 виплатила компенсацію за невикористанні дні щорічної основної відпустки, компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки та провела розрахунок після звільнення згідно з письмовою заявою позивача. Позивачу була нарахована та виплачена грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік, що підтверджується картою особового рахунку військовослужбовця. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік відповідачем не виплачувалася у зв`язку із відсутністю відповідного рапорту від позивача із підтверджуючими документами, які вказують на наявність права на таку допомогу.
За вказаних обставин просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі (а.с.106-109).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. 
ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 09.01.2024 по 29.12.2024. 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.01.2024 №9 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення з 09.01.2024 (а.с.111).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 56 від 21.02.2024 ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік (а.с.131) у розмірі 21044,10 грн, що підтверджується карткою особового рахунку військовослужбовця (а.с.130).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.12.2024 №380, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 29.12.2024. 
Зі змісту цього наказу слідує, що згідно з пунктом 1 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.06.2018 №745/32197 (далі – Порядок №260), матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не отримувала. Згідно з пунктом 1 розділу XXIII Порядку №260, грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік виплачена (наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) 21.02.2024 №56). Щорічна основна відпустка за 2022 та 2023 роки не надавалась. Щорічна основна відпустка за 2024 рік використана тривалістю 09 діб. Додаткова відпустка, як учаснику бойових дій із збереженням грошового забезпечення, передбачена статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", визначену пунктом 3 розділу XXXI Порядку №260, за 2023 рік тривалістю 14 календарних днів та за 2024 рік тривалістю 14 календарних днів не надавалась.
Також наказом обумовлено відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" виплатити грошову компенсацію за 20 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік. У зв`язку зі звільненням виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2023 рік – 14 календарних днів, за 2024 рік – 14 календарних днів (а.с.112-113).
Відповідно до розрахунку (а.с.140) та картки особового рахунку військовослужбовця, наданих Військовою частиною НОМЕР_1 , у грудні 2024 року ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення у загальній сумі 63118,67 грн, серед яких: грошова компенсація за 20 днів щорічної відпустки – 14498,90 грн, грошова компенсація за 28 днів відпустки учасника бойових дій – 20298,46 грн, виплата якого стверджується відомостями з банківської картки позивача (а.с.7).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 2023 рік та за 2024 рік, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік та за 2024 рік, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд, враховує наступне.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон № 2011-XII).
Відповідно до частин першої-другої статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону). 
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 № 745/32197.
Згідно з пунктом 4 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
На думку позивача, відповідачем порушено її права у частині нарахування та виплати при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки та за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2023 та 2024 роки.
Відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті. 
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки". 
Таким чином, у випадку звільнення військовослужбовця з військової служби виплачується компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки та додаткової відпустки.
Згідно з пунктом 6 розділу XXXI Порядку №260 розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.
З матеріалів справи слідує проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 09.01.2024 по 29.12.2024.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.12.2024 №380, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, визначено виплатити позивачу, зокрема:
грошову компенсацію за 20 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік;
грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2023 рік – 14 календарних днів;
грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2024 рік – 14 календарних днів.
Відповідно до розрахунку та картки особового рахунку військовослужбовця, наданих Військовою частиною НОМЕР_1 , у грудні 2024 року ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення у загальній сумі 63118,67 грн, серед яких: грошова компенсація за 20 днів щорічної відпустки – 14498,90 грн, грошова компенсація за 28 днів відпустки учасника бойових дій – 20298,46 грн, виплата якого стверджується відомостями з банківської картки позивача.
При цьому підстав для виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 та 2023 роки та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2023 рік у відповідача немає, так як позивач проходила службу у Військовій частини НОМЕР_1 в період з 09.01.2024 (по мобілізації, яка прибула з ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по 29.12.2024 (час звільнення у запас).
З огляду на викладене, суд не вбачає з боку Військової частини НОМЕР_1 протиправної бездіяльності щодо непроведення нарахування та виплати позивачу компенсації за невикористані, як він зазначає, дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за ці роки. Більше того, відповідачем нараховано та виплачено позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2023 рік, хоча вона не проходила військову службу у цьому році у Військовій частині НОМЕР_1 .
Водночас позивач не спростувала правильність нарахованих та виплачених їй відповідачем сум грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 20 діб 2024 року та за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 14 календарних днів за 2023 рік та за 14 календарних днів за 2024 рік, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для визнання вказаних дій відповідача протиправними.

Спірним у цій справі є питання і щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення.
Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Виплата грошової допомоги на оздоровлення здійснюється відповідно до розділу ХХІІІ Порядку № 260, у пункті 1 якого визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 2 розділу ХХІІІ Порядку № 260 грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.
З матеріалів справи видно, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 56 від 21.02.2024 ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі 21044,10 грн, що підтверджується карткою особового рахунку військовослужбовця. 
Отож, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про нарахування та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення.

Що стосується позовних вимог про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, слід зазначити наступне.
Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентовано розділом XXIV Порядку №260, у пункті 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Згідно п.2 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.
Відповідно до пункту 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
При цьому, за правилами пункту 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Таким чином, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом, а не обов`язком керівника, та рішення про її надання приймається на підставі поданої військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.
Для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав позивача судом ухвалою від 16.02.2026 витребувано в відповідача докази звернення позивача з рапортом на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.
На виконання вимог вказаної ухвали, Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено, що ОСОБА_1 не зверталася до відповідача із рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і вказана інформація зазначена у витязі наказу про звільнення № 380 від 29.12.2024. У разі звернення до Військової частини НОМЕР_1 позивача із рапортом на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань такі кошти, у разі наявності підстав, були б виплачені, або, у разі відсутності таких підстав, отримала би мотивовану письмову відмову на свій рапорт.
Доказів звернення із відповідною заявою/рапортом до Військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, видання командиром наказу про виплату такої допомоги позивачем також не надано.
За встановлених обставин суд не вбачає з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо не проведення нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні основних позовних вимог, то відсутні підстави для задоволення і похідних позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023, 2024 роки, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.
На підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
З огляду на відмову у позові питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 17 квітня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.