ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2026 року справа №200/6691/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі № 200/6691/25 (головуючий суддя у І інстанції – Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21.08.2025 № 053130014337 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи: - з 17.12.1991 по 14.05.1993; - з 11.01.1994 по 30.05.1994;
- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 в повному обсязі періоди роботи (10 років 4 місяці 17 днів), а саме: на ВАТ «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева» - з 01.03.1995 по 10.12.2001 (6 років 9 місяців 9 днів); - з 10.06.2003 по 23.09.2003 (0 років 3 місяці 13 днів); - з 22.02.2006 по 21.06.2007 (1 рік 4 місяці 0 днів); - з 18.02.2008 по 22.07.2008 (0 років 5 місяців 4 дні); на ТОВ «Краматорський феросплавний завод». - з 04.02.2019 по 26.08.2020 (1 рік 6 місяців 22 дні);
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 13.08.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 з часу звернення за призначенням пенсії 13.08.2025;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», - з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 в справі № 1-5/2018(746/15), з часу звернення за призначенням пенсії 13.08.2025.
В обґрунтування позову зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.08.2025 № 053130014337 яким відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з незарахуванням спірних періодів роботи до страхового та пільгового стажу, є протиправним, оскільки ці періоди підтверджуються записами у трудовій книжці.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 07 жовтня 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.08.2025 № 053130014337 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 серпня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 17.12.1991 по 14.05.1993; з 11.01.1994 по 30.05.1994; а також до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи на ВАТ «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева» з 01.03.1995 по 10.12.2001; з 10.06.2003 по 23.09.2003; з 22.02.2006 по 21.06.2007; з 18.02.2008 по 22.07.2008; на ТОВ «Краматорський феросплавний завод» з 04.02.2019 по 26.08.2020, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 та висновків суду у даному рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 900 грн.
Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Станом на момент звернення позивачу виповнилось 52 роки. Страховий стаж – 20 років 06 місяців 04 дні, пільговий стаж за Списком № 1 – 06 років 11 місяців 28 днів.
До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 17.12.1991 по 14.05.1993, оскільки не зазначено дату наказу про призначення на роботу; період роботи з 11.01.1994 по 30.05.1994 згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 , оскільки запис про звільнення не завірено підписом посадової особи та не скріплено печаткою підприємства, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.
Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення від 08.08.2025 № 6/16 підтвердити ОСОБА_1 періоди роботи на пільгових умовах за Списком № 1 з 01.03.1995 по 03.01.1999, з 29.11.2001 по 10.12.2001 та з 18.02.2008 по 22.07.2008 на посаді машиніста вагон-вагів, зайнятих в тунелях і підбункерних приміщеннях, з 10.06.2003 по 23.09.2003 на посаді слюсара-ремонтника по ремонту металургійного обладнання, з 22.02.2006 по 21.06.2007 на посаді коваля на молотах і пресах в ВАТ «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева» (за винятком періодів без нарахування заробітної плати).
Також, до пільгового стажу по Списку № 1 зараховано період роботи з 04.02.2019 по 26.08.2020 в ТОВ «Краматорський феросплавний завод» по відомостям по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, про що було повідомлено позивача в рішенні про відмову в призначенні пенсії від 21.08.2025 № 053130014337.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 13.08.2025 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуло Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області, яке рішенням від 21.08.2025 № 053130014337 відмовило позивачу у призначенні пенсії, зазначивши, що до стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 неможливо зарахувати періоди роботи, які відображені у трудовій книжці (страховий стаж та пільговий стаж за Списком № 1), а також додатково наданих позивачем первинних документів на підтвердження наявного пільгового стажу.
Позивачу до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 17.12.1991 по 14.05.1993, оскільки не зазначено дату наказу про призначення на роботу та з 11.01.1994 по 30.05.1994, оскільки у записі про звільнення не проставлено печатку підприємства, а також відсутній підпис посадової особи.
Щодо пільгового стажу за Списком № 1 відповідач зазначає у рішенні наступне: «Згідно рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.08.2025 № 6/16 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи до пільгового стажу по Списку № 1 зараховано наступне: періоди роботи з 01.03.1995 по 10.12.2001, з 10.06.2003 по 23.09.2003, 22.02.2006 по 21.06.2007, з 18.02.2008 по 22.07.2008 на ВАТ «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева». Також відповідач зараховує позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 04.02.2019 по 26.08.2020 в ТОВ «Краматорський феросплавний завод».
За період роботи, який вказує відповідач у рішенні, у позивача наявний стаж за Списком № 1 - 8 років 9 місяців 26 днів. Також відповідач зараховує позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 04.02.2019 по 26.08.2020 в ТОВ «Краматорський феросплавний завод». За цей період роботи у позивача наявний стаж за Списком № 1 - 1 рік 6 місяців 22 дні. Таким чином, загалом у позивача наявний стаж за Списком № 1 - 10 років 4 місяці 17 днів.
При цьому у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії від 21.08.2025 № 053130014337 відповідач зазначає, що страховий стаж позивача становить 20 років 06 місяців 04 дні; пільговий стаж по Списку № 1 – 6 років 11 місяців 28 днів.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці підтверджено пільговий характер роботи позивача у спірні періоди.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV. 
Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно з п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 вказаного Порядку встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Київській та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Приписами частини п`ятої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що при визначенні права на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. 
Згідно вимог ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 у нього наявний стаж за Списком № 1 - 10 років 4 місяці 17 днів, а саме:
на ВАТ «Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева» - з 01.03.1995 по 10.12.2001 (6 років 9 місяців 9 днів); - з 10.06.2003 по 23.09.2003 (0 років 3 місяці 13 днів) - з 22.02.2006 по 21.06.2007 (1 рік 4 місяці 0 днів) - з 18.02.2008 по 22.07.2008 (0 років 5 місяців 4 дні);
на ТОВ «Краматорський феросплавний завод». - з 04.02.2019 по 26.08.2020 (1 рік 6 місяців 22 дні).
Суд наголошує, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач виконував роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, занятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо періодів роботи позивача, які не зараховані до страхового стажу з 17.12.1991 по 14.05.1993, оскільки не зазначено дату наказу про призначення на роботу та з 11.01.1994 року по 30.05.1994, оскільки у записі про звільнення не проставлено печатку підприємства, а також відсутній підпис посадової особи, суд зазначає наступне.
Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 307/541/17 року, який виклав у постанові від 19.12.2019.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення, неналежний порядок ведення та заповнення будь-якої документації з вини підприємства. Існуючий недолік не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист, що також відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 06.03.2018, 29.03.2019, у справі № 548/2056/16-а, у справі № 754/14898/15-а.
Дослідивши матеріали справи, обставини спірних правовідносин, доводи сторін, надавши оцінку наданим доказам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що записи трудової книжки, якими посвідчено страховий стаж позивача не містять недоліків, через які неможливо встановити факт її належності позивачу та його роботи на відповідних посадах, у відповідному підприємстві, в зазначений період часу.
03 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.
Таким чином, суд першої інстанції правильно виснував, що оскільки на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії від 13.08.2025, позивач досяг віку у 50 років (а саме - 52 роки), у нього був наявний страховий стаж більше 20 років (а саме - 23 роки 5 місяців 24 дні), з яких більше 10 років на роботах за Списком № 1, він має право на призначення пенсії па пільгових умовах за Списком № 1. 
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі № 200/6691/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі № 200/6691/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 16 лютого 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко