ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 р. 	Справа № 440/15418/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - Браташа Юрія Павловича, Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025, додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, по справі № 440/15418/24
за позовом  ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1     
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати частково наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) про результати службового розслідування за фактом відсутності на шикуванні солдата ОСОБА_1 від 21.03.2024 року №751 в частині пунктів 1, 2, які стосуються ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 у період з 17.08.2023 р. по 21.11.2023 р.;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь солдата ОСОБА_1 грошового забезпечення за період 17.08.2023 р. по 21.11.2023 р.;
- визнати протиправним та скасувати частково наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.04.2023 року №103 в частині, що стосується солдата ОСОБА_1 , оператора штабу бригадної артилерійської групи;
- визнати протиправним та скасувати частково наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №56-РС від 11.04.2023 року в частині, що стосується солдата ОСОБА_1 , оператора штабу бригадної артилерійської групи.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 у період з 17.08.2023 року по 21.11.2023 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь солдата ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 17.08.2023 року по 21.11.2023 року.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Представник позивача, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції у наведеній частині, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - Браташа Юрія Павловича, Військової частини НОМЕР_1 - залишено без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 по справі № 440/15418/24 залишено без змін.
Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 заяву позивача задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
В іншій частині заяву залишено без задоволення.
Відповідач, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви позивача у повному обсязі. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення.
Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 по справі № 440/15418/24 залишено без змін.
До Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача ОСОБА_1 - Браташа Юрія Павловича надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24000 грн.
Військова частина НОМЕР_1 надала заперечення на заяву про відшкодування судових витрат, зазначивши, що заявлений розмір правничої допомоги у сумі 24000 грн. є необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг та підлягає зменшенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Судовим розглядом встановлено, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правова допомога позивачу надавалась Адвокатським об`єднанням «БІендЕМ Партнерз» на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 18/06-24 від 18.06.2024.
Відповідно до п. 4.1 Договору вартість послуг з професійної правничої допомоги за цим договором становить тверда грошова сума гонорару у розмірі 15000 грн, а вартість послуг з представництва інтересів клієнта у суді буде визначатись із розрахунку 3000 грн. за участь адвоката у одному судовому засіданні.
Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата професійної правничої допомоги відповідно до п.п. 4.1. даного договору здійснюється клієнтом протягом 10 днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви клієнта, при цьому умовами даного договору передбачено складання звіту за результатами наданих послуг.
Згідно з п. 4.3 Договору в разі необхідності апеляційного перегляду судового рішення прийнятого за результатами розгляду позовної заяви клієнта або прийняття участі адвокатом під час апеляційного перегляду, розмір та інші умови оплати надання правової допомоги адвокатським об`єднанням у суді апеляційної інстанції визначається сторонами у додатковій угоді до даного договору.
Додатковою угодою від 30.09.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2024 сторони погодили та визначили, що вартість послуг з професійної правничої допомоги за цим договором щодо підготовки відзиву клієнта на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 по справі № 440/15418/24 становить тверда грошова сума гонорару у розмірі 15000 грн. Представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції розраховується окремо з розрахунку вартості участі адвоката в одному судовому засіданні та становить тверду грошову суму на рівні 3000 грн. за участь у кожному судовому засіданні. 
Відповідно до звіту від 16.02.2026 до договору № 18/06-24 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2024 та додаткової угоди від 30.09.2025 адвокатським об`єднанням надано наступні послуги професійної правничої допомоги:
1. Ознайомлення із апеляційною скаргою відповідача по справі № 440/15418/24 та підготовка (складання) та подання за погодженням з клієнтом відзиву на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 по справі № 440/15418/24.
2. Підготовка (складання) та подання за погодженням з клієнтом клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 30.10.2025 по справі № 440/15418/24.
3. Підготовка (складання) та подання за погодженням з клієнтом клопотання про відкладення розгляду справи від 02.12.2025 та заяви від 03.12.2025 по справі № 440/15418/24.
Всього: 15000 грн.
1. Представництво інтересів клієнта у судових засіданнях по справі № 440/15418/24: 05.11.2025, 14.01.2026, 11.02.2026.
Всього із розрахунку вартості участі адвоката в одному судовому засіданні – 3000 грн. – 9000 грн.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, відповідач, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що розмір понесених витрат не відповідає складності справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Аналізуючи зміст наданих позивачу в суді апеляційної інстанції послуг, виходячи зі звіту про надання професійної правничої допомоги від 16.02.2026, слід вказати, що фактично результатом представництва інтересів позивача стало складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 по справі № 440/15418/24, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 30.10.2025, клопотання про відкладення розгляду справи від 02.12.2025, заяви від 03.12.2025 про надання доказів та участь у судових засіданнях 05.11.2025, 14.01.2026, 11.02.2026.
Із дослідженого відзиву на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 встановлено, що аналіз доводів апеляційної скарги відповідача викладений фактично на 3-х аркушах, з яких 1,5 аркуша займає заперечення позивача на аргументи Військової частини НОМЕР_1 щодо рішення суду першої інстанції, та 1,5 аркуша викладення позиції стосовно апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення суду першої інстанції.
Щодо участі представника позивача у судових засіданнях 05.11.2025, 14.01.2026, 11.02.2026 колегія суддів зазначає наступне.
Із матеріалів справи встановлено, що розгляд справи у суді першої інстанції здійснювався у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін в режимі відеоконференції.
Так, фактично за участі представника позивача було проведено судове засідання 05.11.2025 тривалістю з 12:22 год. по 12:59 год., 14.01 тривалістю з 12:14 по 12:42 год., 11.02.2026 тривалістю з 12:54 по 13:31 год. 
Отже, з огляду на викладені обставини, участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, колегія суддів зазначає, що фактично час, витрачений представником позивача на безпосередню участь у судових засіданнях у даній справі у суді апеляційної інстанції, становить приблизно 1 год. 40 хв.
З урахуванням наведеного, перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат, колегія суддів зазначає, що у межах встановлених вище обставин документально підтвердженими і неминучими є витрати, пов`язані зі складанням відзиву на апеляційну скаргу, трьох заяв з процесуальних питань та участю представника позивача у судових засіданнях тривалістю 1 год 40 хв.
З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що зазначена у звіті наданих позивачу в суді апеляційної інстанції послуг 
З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що зазначена у звіті вартість наданих адвокатом послуг на рівні 15000 грн. за складання процесуальних документів та 9000 грн. за участь у судових засіданнях є завищеною та не відповідає реальному змісту проведеної при цьому адвокатом роботи, витраченому часу.
Також, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суди мають виходити з обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін, складності справи та виконаних робіт (наданих послуг); часу, витраченого на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих послуг та виконаних робіт.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи, враховуючи принцип співмірності колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, підлягає частковому задоволенню та стягненню на користь позивача підлягають витрати у сумі 5000 грн. 
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч.4 ст. 229, ст. ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Браташа Юрія Павловича про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Ральченко І.М.	
Судді	   	Катунов В.В.   Подобайло З.Г.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений 11.03.2026.