Справа № 301/3114/25
2/301/117/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" лютого 2026 р. 

Іршавський районний суд
Закарпатської області
в складі: 
головуючого - судді Золотар М.М.
при секретарі - Симканич О.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, - 

В С Т А Н О В И В:

 
01 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності. 
Посилається на те, що у січні 2023 року при розмові відповідач ОСОБА_2 повідомив про намір продати навіс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вирішив придбати це нерухоме майно - будівлю навісу, так як продавець визначив прийнятну ціну в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень. ОСОБА_1 погодився на таку пропозицію, так як бажав придбати нерухоме майно для здійснення підприємницької діяльності. За домовленістю 27.01.2023 року передав всю обумовлену суму вартості навісу відповідачу ОСОБА_2 , про що останній надав відповідну розпису. Всі умови договору купівлі-продажу навісу зазначили у письмовому договорі куплі-продажу навісу, який уклали 27.01.2023 року у АДРЕСА_1 . Також відповідач надав оригінал свідоцтва про право власності на навіс, яке видано 25.07.2002 року Великораковецькою сільською радою на підставі рішення виконкому Великораковецької сільської ради № 30 від 25.07.2002 року. Зазначена будівля навісу знаходиться на земельній ділянці площею 0,31 га, що надана відповідачу ОСОБА_2 для експлуатації навіса згідно рішення 16 сесії 23-го скликання Великораковецької сільської ради від 27 грудня 2001 року.
Відповідно до рішення відділу з питань архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю № 81 від 06 жовтня 2025 року змінено адресу закінченого будівництвом навісу, а саме АДРЕСА_1 .
З січня 2023 року (часу укладення усного договору куплі-продажу навісу) позивач користується цим нежитловим нерухомим майном, що розташований в АДРЕСА_1 на правах власника, здійснив необхідний ремонт та покращив зовнішній вигляд навісу, розташував там необхідне обладнання, а також користується земельною ділянкою, на якій розташований навіс. Отже, за таких обставин договір купівлі-продажу навісу можливо визнати таким, що відбувся та є виконаним за адрессою місцерозташування будівлі навісу.
За домовленістю відповідач повинен був виготовити необхідний технічний паспорт на будівлю навісу та зобов`язувався на протязі року укласти договір купівлі-продажу у нотаріальному порядку, однак, незважаючи на численні прохання своєї обіцянки до цього часу не виконав.
Таким чином, позивач та ОСОБА_2 повністю виконали умови договору купівлі-продажу будівлі навісу: сплатив всі кошти за придбане нерухоме майно, а відповідач ОСОБА_2 передав навіс у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна , про що свідчать їх дії.
На початку вересня 2025 року він звернувся до приватного нотаріуса з метою здійснення дій по реєстрації укладеного правочину в нотаріальній формі, однак йому було відмовлено у реєстрації договору з тих підстав, що договір купівлі-продажу є двостороннім договором, а тому при його укладенні та реєстрації нотаріусом необхідна присутність як продавця так і покупця.
У зв`язку з відсутністю нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будівлі навісу не може належним чином зареєструвати на своє ім`я право власності на придбане нерухоме майно. При цьому відповідач перешкоджає в укладенні договору та отриманні належних правовстановлюючих документів на придбане мною нерухоме майно, так як не бажає з`являтися у нотаріальну контору. Неодноразові звернення та прохання до відповідача щодо необхідності оформлення договору купівлі-продажу навіса, який вже фактично перебуває у власності, ОСОБА_4 ігнорує та позбавляє можливості належним чином документально оформити правочин купівлі-продажу будівлі навісу, який вже відбувся. Наразі позивач вимушений звернутися до суду щодо визнання дійсним укладений договір купівлі-продажу навісу.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав заяву ( а. с. 57), якою позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, а подав відзив ( а. с. 41), яким позов не визнав, і вказав, що він з ОСОБА_5 дійсно домовилися, що він продасть йому навіс. Після цього він у січні 2023 року передав йому 130 тисяч гривень, про що відповідач написав розписку. Вони також уклали між собою письмовий договір. Але на даний час він не переписав на позивача зазначене нерухоме майно і є ще власником цього навісу. Однак, ОСОБА_6 без його згоди та дозволу вже зробив ремонт навісу та повністю ним користується на свій розсуд. З цим він не згідний, бо не давав йому права там нічого робити. За ці два роки, що ОСОБА_1 користується навісом, він не отримав ніякої грошової компенсації, про що говорив позивачу. Крім того, для того щоб оформити договір купівлі-продажу навісу у нотаріальній конторі необхідна згода його дружини, бо право власності на навіс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отримав в період шлюбу з ОСОБА_3 . Він не може отримати наразі цю згоду, бо не підтримує з дружиною відносин, вони зараз не спілкуються, а тому не має можливості укласти договір купівлі-продажу навісу з ОСОБА_7 у нотаріальному порядку. Вважає, що позивач ОСОБА_7 повинен виплатити грошову компенсацію за користування на протязі двох років нерухомим майно - навісом та прошу з нього стягнути відповідні кошти.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву ( а. с. 62), якою позов визнала, не заперечує проти його задоволення. 
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні належними доказами встановлено, що у січні 2023 року відповідач ОСОБА_2 повідомив про те, що має намір продати навіс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вирішив придбати це нерухоме майно - будівлю навісу, так як продавець визначив прийнятну ціну в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень, так як бажав придбати нерухоме майно для здійснення підприємницької діяльності. За домовленістю 27.01.2023 року передав всю обумовлену суму вартості навісу відповідачу ОСОБА_2 , про що останній надав відповідну розписку ( а. с. 32). Всі умови договору купівлі-продажу навісу зазначили у письмовому договорі куплі-продажу навісу, який уклали 27.01.2023 року у АДРЕСА_1 ( а. с. 31). Також відповідач надав оригінал свідоцтва про право власності на навіс, яке видано 25.07.2002 року Великораковецькою сільською радою на підставі рішення виконкому Великораковецької сільської ради № 30 від 25.07.2002 року ( а.с. 27-28). Зазначена будівля навісу знаходиться на земельній ділянці площею 0,31 га, що надана відповідачу ОСОБА_2 для експлуатації навіса згідно рішення 16 сесії 23-го скликання Великораковецької сільської ради від 27 грудня 2001 року, що стверджується державним актом на право постійного користування землею серії ЗК 005-6-108 від 28.12.2001 року ( а. с. 30).
Відповідно до рішення відділу з питань архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю № 81 від 06 жовтня 2025 року змінено адресу закінченого будівництвом навісу, а саме АДРЕСА_1 ( а. с. 29).
З січня 2023 року (часу укладення усного договору купівлі-продажу навісу) позивач користується цим нежитловим нерухомим майном, що розташований в АДРЕСА_1 на правах власника, здійснив необхідний ремонт та покращив зовнішній вигляд навісу, розташував там необхідне обладнання, а також користується земельною ділянкою, на якій розташований навіс. За домовленістю відповідач повинен був виготовити необхідний технічний паспорт на будівлю навісу та зобов`язувався на протязі року укласти зі договір купівлі-продажу у нотаріальному порядку, однак, незважаючи на численні прохання своєї обіцянки до цього часу не виконав.
Таким чином, позивач та ОСОБА_2 повністю виконали умови договору купівлі-продажу будівлі навісу: сплатив всі кошти за придбане нерухоме майно, а відповідач ОСОБА_2 передав навіс у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна , про що свідчать їх дії.
Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу з формальних причин, не виконуючи умови попередньої домовленості. 
У зв`язку з відсутністю нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будівлі навісу не може належним чином зареєструвати на своє ім`я право власності на придбане нерухоме майно. При цьому відповідач перешкоджає в укладенні договору та отриманні належних правовстановлюючих документів на придбане мною нерухоме майно, так як не бажає з`являтися у нотаріальну контору. Неодноразові звернення та прохання до відповідача щодо необхідності оформлення договору купівлі-продажу навісу ігнорує.
Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно ст. 218 ч. 3 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За таких обставин, суд, оцінивши всі докази у сукупності вважає, що позов слід задовольнити. 
Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 220, 328, 655 та 1268 ЦК України, суд, - 

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Визнати дійсним, укладений 27 січня 2023 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу навісу, що розташований в АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на навіс, що розташований в АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. 

Головуючий:  М. М. Золотар