Провадження №	2-о/447/22/26 	
Справа №	447/1192/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.04.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві, Львівської області в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Стрийського нотаріального округу Львівської області Максимович Ольга Ярославівна, Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

заявник ОСОБА_1 
представник заявника адвокат Галан М.В.
встановив:
16.04.2025 заявник ОСОБА_1 звернувся у Миколаївський районний суд Львівської області із заявою про встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_2 . В день його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 1,2799 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку – серія ЯЛ №688180 та земельної ділянки площею 1,4746 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку – серія ЯЛ №521475. Згідно заповіту, посвідченого 05.03.2021 старостою Більченського старостинського округу Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, його дядько ОСОБА_2 заповів вищевказані земельні ділянки ОСОБА_1 . Зазначив, що на час відкриття спадщини, тобто на день смерті його дядька, він постійно проживав разом з дядьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом шести місяців заявник не заявив про його відмову від прийняття спадщини, а отже, вважається таким, що прийняв спадщину. Наголосив, що юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки на день смерті дядька ОСОБА_1 не був офіційно зареєстрований разом із дядьком, у зв`язку із чим йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії – заведенні спадкової справи. ОСОБА_1 вказав, що за заповітом успадкував після смерті його двоюрідної тітки ОСОБА_3 (дружини ОСОБА_2 ) житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник став власником житлового будинку, в якому був зареєстрований та проживав на день смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 разом із дядьком вели спільне господарство, облаштовуючи разом спільний побут, маючи взаємні права та обов`язки. Заявник зазначив, що здійснював повний догляд за своїм дядьком, згодом займався його похованням, а станом на сьогодні - доглядом за місцем його поховання. Наголосив, що інші спадкоємці на прийняття спадщини відсутні, оскільки його тітка ОСОБА_3 була одинока. Крім цього, зазначив, що спадщина не визнана відумерлою, а тому є відкритою. З метою захисту своїх прав, просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою суду від 14.04.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Галан М.В. зазначив, що факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підтверджується актами про встановлення факту постійного проживання, про підтвердження факту проживання. 
У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що фактично та постійно проживав разом із своїм дядьком, ОСОБА_2 до моменту його смерті. За вказаною адресою вони спільно вели домашнє господарство, він допомагав дядькові у побуті та виконував хатні справи. Щодо графіку свого проживання заявник пояснив, що через роботу у м. Ходорові він був відсутній удома з 07:00 до 19:30 години. У вільний від роботи час та вночі він перебував за місцем проживання дядька. Протягом дня, коли заявник перебував на роботі, догляд за дядьком здійснювала мати заявника. Також зазначив, що у вільні від роботи дні він міг перебувати у м. Рівному, де проживала його майбутня дружина, проте це не мало постійного характеру. Оплату комунальних послуг за місцем проживання дядько здійснював самостійно.
10.04.2025 від заінтересованої особи ОСОБА_4 надійшло клопотання про визнання вимог. Вказав, що на спадщину після смерті дядька ОСОБА_2 не претендує і претендувати не буде. Заяву просив розглянути без його участі.
10.04.2025 від заінтересованої особи ОСОБА_5 надійшло клопотання про визнання вимог. Вказав, що на спадщину після смерті дядька ОСОБА_2 не претендує і претендувати не буде. Заяву просив розглянути без його участі.
10.04.2025 від заінтересованої особи ОСОБА_1 надійшло клопотання про визнання вимог. Вказав, що на спадщину після смерті дядька ОСОБА_2 не претендує і претендувати не буде. Заяву просив розглянути без його участі.
Представник заінтересованої особи подала до суду заяву в якій проти задоволення заяви не заперечила. Розгляд справи просила проводити у відсутності представника Миколаївської міської ради.
Від приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Максимович О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності на підставі наявних у матеріалах справи документів.
Заслухавши думку заявника та його представника, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
На підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів суд встановив такі фактичні обставини.
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та на даний час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 04.07.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років, про що 04.07.2024 складено відповідний актовий запис №196.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 26.06.2015 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 78 років, про що 26.06.2015 складено відповідний актовий запис №13.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , 04.03.1989 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровано шлюб 04.03.1989.
Відповідно до копії заповіту посвідченого старостою Більченського старостинського округу Іванус Н.М. зареєстрованого у реєстрі за №18 від 05.08.2021, ОСОБА_2 на випадок смерті заповів ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером №4623080800:11:000:0076 згідно державного акту на право власності ЯЛ №688180 та земельну ділянку за кадастровим номером №4623080800:08:000:0055 згідно державного акту на право власності ЯЛ №521475.
Відповідно до копії заповіту посвідченого секретарем Більченського старостинського округу Грушецькою О.І. від 15.05.2006, ОСОБА_3 на випадок смерті все майно, заповіла ОСОБА_1 .
Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №521475 ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження голови Миколаївської райдержадміністрації №120 від 18.03.2011 є власником земельної ділянки площею 1,4746 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №688180 ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження голови Миколаївської райдержадміністрації №120 від 18.03.2011 є власником земельної ділянки площею 1,2799 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Більченським старостинським округом Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області №373 від 24.05.2024 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає без реєстрації).
Відповідно до довідки виданої Більченським старостинським округом Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області №88 від 18.02.2025 останнім та постійним мсісцем проживання та реєстрації померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлого був посвідчений у Більченському старостинськомсу окрузі за №18 від 05.089.2021. До дня смерті померлий ОСОБА_2 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії акту про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 №112 від 10.03.2025 старостою Більченського старостинського округу у присутності сусідів-свідків, встановлено, що гр. ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 фактично постійно проживав з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту про підтвердження факту проживання особи від 20.05.2024 ОСОБА_1 не зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 . На момент обстеження у будинку був пристуній ОСОБА_2 , який підтвердив, що гр. ОСОБА_1 не зареєстрований в житловому будинку, але фактично проживає за вказаною адресою. Здійснює догляд за ОСОБА_2 інвалідом ІІ групи.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №73234558 від 17.11.2016 власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності є ОСОБА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 15.05.2006 державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Недомірко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №156, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Оцінка суду.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи надані заявником пояснення у судовому засіданні, суд приходить до висновку про їх недостатність для встановлення факту постійного проживання у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, з огляду на наступне.
Як встановлено із пояснень заявника, через зайнятість на роботі у м. Ходорові він був відсутній за місцем проживання спадкодавця щоденно з 07:00 до 19:30 години. Факт догляду за спадкодавцем у цей час іншою особою (матір`ю заявника) підтверджує, що саме вона, а не заявник, забезпечувала щоденні потреби померлого протягом дня.
Крім того, заявник підтвердив, що у вільні від роботи дні він проживав у м. Рівному зі своєю майбутньою дружиною Такі обставини свідчать про те, що зв`язок заявника із житлом спадкодавця не мав ознак сталого проживання, оскільки свій вільний час та вихідні дні останній проводив за місцем проживання майбутньої дружини. Також судом враховується твердження заявника про те, що спадкодавець самостійно оплачував комунальні послуги. Вказаний факт спростовує доводи про ведення заявником та спадкодавцем спільного бюджету та наявність спільних витрат на утримання житла, що є обов`язковими ознаками постійного проживання однією сім`єю. Такий факт свідчить про режим роздільного проживання, та епізодичність відносин, за яких заявник міг спільно проживати з спадкодавцем.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні представник заявника адвокат Галан М.В. відмовився від виклику та допиту свідків, які мали б підтвердити факт спільного проживання ОСОБА_1 із його дядьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.
Актами про встановлення факту постійного проживання від 10.03.2025, та про підтвердження факту проживання особи від 20.05.2024 встановлено, що на момент огляду комісією у складі депутата Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області Данилка І.І., та старости Більченського старостинського округу Іванус Н.М. житлового будинку ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_1 був присутній за вказаною адресою.
Таким чином, за наявності офіційної реєстрації заявника за іншою адресою та відсутності належних доказів на спростування цього факту, суд дійшов висновку, що заявником не доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже - не доведено і факт прийняття спадщини у встановлений законом спосіб. З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. 4, 12, 19, 258, 259, 265, 268, 273, 319, 354, 355 ЦПК України,
ухвалив:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Стрийського нотаріального округу Львівської області Максимович Ольга Ярославівна, Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 16.04.2026.
Суддя Павлів В. Р.