ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/21697/24
категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Дочірнього підриємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Дочірнє підриємство "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" із позовом до Житомирської митниці, у якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації №UA101040/2024/000076.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості №UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 є протиправним, оскільки прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання, та таким, що суперечить аналогічному митному оформленню товару за декларацією, яка подана до Львівської митниці №24UА101040008550U2 яка була подана з аналогічними документами. Відповідачем не було доведено наявність у нього обгрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, тоді як позивачем підтверджено заявлену митну вартість товару необхідними документами. Відтак, зазначене свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товару та протиправність відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 відкрито провадження у справі за спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відмітив, зокрема, що Відповідно до довідки про транспортні витрати від 02.10.2024 витрати при доставці оцінюваного автомобіля до кордону України склали 200 євро. У зв`язку із відсутністю у митниці відомостей про місце укладання правочину купівлі-продажу товару, митниця позбавлена можливості перевірити числові значення складової митної вартості - витрат на транспортування. Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості. При цьому, відповідачем правомірно складено картку відмови у митному оформленні товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101040/2024/000076 з тих причин, що документи подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та через неподання на вимогу органу доходів додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість.
У свою чергу, позивач надіслав до суду відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами митного органу та просить задовольнити позовні вимоги задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відмітив, що подані позивачем документи містять достатньо відомостей, що визначаються та підтверджують заявлену митну вартість товару, з урахуванням ціни вказаної у рахунку-фактурі (інвойс), а відповідачем всупереч вимогам законодавства не враховано наданих до митного оформлення документів, якими чітко підтверджено ціну транспортного засобу.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд наступне.
Під час попереднього митного оформлення до «Львівської митниці» було подано попередню електрону декларацію за № 24UA1010400085 50U2 на розмитнення придбаного на аукціоні товару (легковий автомобіль: марка - Opel, модель - Grandland X, номер кузова - НОМЕР_1 , загальна кількість місць - 5, призначення - пасажирський, двигун - № нема даних, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1997 см3, колісна формула - 4X2, такий що був у використанні, календарний рік виготовлення - 2018 р., модельний рік виготовлення - 2018 р країна виробник - DE.
Згідно інформації по лоту на сайті Copart Deutschiand Gmbh у транспортного засобу є пошкодження два бампера, фара ліва, фара протитуманна, крило ліве переднє, крило ліве заднє, дверцята передні та задня ліва, кузов побитий градом, спрацювали подушки безпеки 3 шт., легко сплавні диски пошкоджені, накладки крила, двері, хром, решітка бампера нижня, решітка бампера верхня, пошкоджена ходова частина важіль, рульова рейка, граната.
В ході завершального етапу розмитнення Бердичів ВМО №2 митного поста Житомир-центральний Житомирської митниці ДМСУ подано електрону декларацію за № 24UA1010400085 50U2 для розмитнення товару ((легковий автомобіль: марка — Opel, модель - Grandland X, номер кузова - НОМЕР_1 , загальна кількість місць - 5, призначення - пасажирський, двигун - № нема даних, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1997 см3, колісна формула - 4X2, такий що був у використанні, календарний рік виготовлення - 2018 р., модельний рік виготовлення - 2018 р.
Згідно інформації по лоту на сайті Copart Deutschland Gmbh у транспортного засобу є пошкодження два бампера, фара ліва, фара протитуманна, крило ліве переднє, крило ліве заднє, дверцята передні та задня ліва, кузов побитий градом, спрацювали подушки безпеки 3 шт., легко сплавні диски пошкоджені, накладки крила, двері, хром, решітка бампера нижня, решітка бампера верхня, пошкоджена ходова частина важіль, рульова рейка, граната, країна виробник - DE (далі по тексту - товар).
Разом із електронною декларацією до митниці на розмитнення товару було подано інші документи: рахунок-фактура (інвойс) (Invoice) 71516633 від 19.09.2024 року на суму 8 255,45 євро; автотранспортна накладна б/н від 24.09.2024 р.; декларація про проходження товару 71516633 від 19.09.2024 р.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; автотранспортну накладну б/н від 24.09.2024 р.; банківський платіжний документ, що стосується оплати товару № 10 від 19.09.2024 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 02.10.2024 р.; зовнішньо економічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 700243063 від 08.06.2019 р.; договір про надання послуг митного брокера б/н від 01.01.2023 р.; договір контракт про перевезення № 20/09/2024 від 20.09.2024 р.; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом FW806797 від 16.12.2020 р.; інші некласифіковані документи (довідка 22 від 02.10.2024 р.); інші некласифіковані документи (довідка № 59618 від 02.10.2024 р.); інші некласифіковані документи (документи з Copart Deutschiand Gmbh від 02.10.2024 року); інші некласифіковані документи (фото 02.10.2024 р.); Gate Pass.
Після проведення перевірки даних документів, пред`явлених для розмитнення товару, було прийнято рішення про коригування митної вартості № UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 року, та були зазначені обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувались митним органом для визначення митної вартості: як вбачається в обставинах прийнятого рішення про коригування митної вартості в п. 33 даного рішення зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України відомості про визначення митної вартості, що надаються декларантом, повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною п`ятою ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. На виконання вимог Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 No 476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Висновок про вартість оцінюваних товарів грунтується на інформації про вартісні характеристики товарів лише із одного джерела -«mobile.de». При цьому експертом не проведено аналіз кон`юнктури ринку, не проаналізована інформація про вартісні характеристики товарів із інших джерел. Витяг з сайту аукціону Copart містять розбіжності щодо vin коду , а саме зазначено W0V2JEHZ0JS230055, вірно - W0VZJEHZ0JS230055.
Відповідно до п, 2.5. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до статті 254 Митного кодексу України, засвідчується шляхом вчинення напису "Перекладено вірно”, проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. У зв`язку із недотриманням вищевказаних вимог нормативного документа, наданий під час проведення консультації переклад лоту №503 78555 від 19.09.2024 не може бути використаний митним органом для перевірки правильності визначення митної вартості. Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України необхідно надати такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) виписку з бухгалтерської документації ( в частині витрат на транспортування);
4) копію митної декларації країни відправлення.
Відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв ’язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в в`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. З ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів за МД No 24UA305130017667U1 від 09.08.2024 - легковий автомобіль, марка: OPEL, модель: GRANDLAND X, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 двигуна: дизельний, номер двигуна: НОМЕР_3 , робочий об`єм циліндрів двигуна: 1560 см3, потужність двигуна: 88 кВт,такий, що був у використанні, календарний рік виготовлення: 2017, модельний рік виготовлення: 2018, колісна формула: 2x4, тип кузова: універсал, категорія: МІ, колір: синій, загальна кількість місць включаючи водія: 5, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування . Торговельна марка: OPEL - 1шт.Виробник: OPEL AG Країна виробництва: DE Країна походження: EU - 11000 евро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди 'з тарифів і торгівлі 1994 року.
Схожий транспортний засіб як зазначено в рішенні без аварійних та механічних пошкоджень (запис із рішення UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 року «... наявність у оцінюваного автомобіля аварійних пошкоджень компенсується різницею у році виготовлення з транспортним засобом, інформація про який використана для порівняння»), також як вбачається із рішення схожий автомобіль відрізняється від придбаного учасником (1. Пошкодженням; 2. Календарним роком виготовлення; 3. Об`ємом двигуна; 4. Та потужністю двигуна).
У відповідності до обставин, прийнятих рішенням про коригування митної вартості декларанта, було повідомлено про відмову у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації № UA101040/2024/000076, з зазначеними причинами: Подана митна декларація не може бути оформлена оскільки документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар та у зв`язку з неподанням на вимогу митного органу додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:
1. договір ( угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;
2. рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3. виписки з бухгалтерської документації (в частині витрат на транспортування);
4. копію митної декларації країни відправлення.
У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 року дані граф 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного оформлення товару, а крім того, це може призвести до не сплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено cт. 57 Податкового кодексу України та cт. 266, 289, 293 Митного кодексу України.
Також, в даній картці роз`яснені вимоги: що необхідно подати належним чином оформлену митну декларацію відповідно до рішення про коригування митної вартості UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 року, сплатити платежі в повному обсязі або вчинити дії передбачені ч. 7 cт. 55 Митного кодексу України. Рішення про відмову у митному оформлені може бути оскаржене до митного органу вищого рівня відповідно до гл. 4 Митного кодексу України.
Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості та відмовою в прийнятті митної декларації, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (далі - МК України).
Згідно з ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, ч.1 ст.52 МК України визначено, що з`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частина 4 ст. 58 МК України вказує, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Кодексу).
Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
За приписами ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Поряд з цим, згідно п. 3 ст. 53 Митного кодексу України митний орган має право у виняткових випадках на витребування додаткових документів.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №809/872/17.
Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі № 810/5295/15 вказав, що неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Відповідно вимог ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Тобто, з аналізу ч. 1 та 2 ст. 53 МК України слідує те, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 ст. 57 МК України встановлено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).
Згідно частини 5 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. Rожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст. 57 МК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч.1 ст. 57 цього Кодексу.
Згідно із ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).
У відповідності до положень ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
Частина 5 ст. 54 МК України передбачає, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Матеріалами справи підтверджено, що митному органу було надано документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактура (інвойс) (Invoice) 71516633 від 19.09.2024 року на суму 8255,45 євро; автотранспортна накладна б/н від 24.09.2024 р.; декларація про проходження товару 7151663 3 від 19.09.2024 р.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; автотранспортну накладну б/н від 24.09.2024 р.; банківський платіжний документ, що стосується оплати товару № 10 від 19.09.2024 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 02.10.2024 р.; зовнішньо економічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 700243 063 від 08.06.2019 р.; договір про надання послуг митного брокера б/н від 01.01.2023 р.; договір контракт про перевезення № 20/09/2024 від 20.09.2024 р.; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом FW806797 від 16.12.2020 р.; інші некласифіковані документи (довідка 22 від 02.10.2024 р.); інші некласифіковані документи (довідка № 59618 від 02.10.2024 р.); інші некласифіковані документи (документи з Copart Deutschiand Gmbh від 02.10.2024 року); інші некласифіковані документи (фото 02.10.2024 Gate Pass).
Проте, митним органом в особі головного державного інспектора Марчук Н.С. було відмовлено декларанту у здійсненні митного оформлення товарів відповідно до заявленої митної вартості та прийнято рішення № UA101040/2024/000002/1 вір 08.10.2024 про її коригування. 
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригуванні заявленої декларантом митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а також наявну в митного органу інформацію щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Однак, рішення відповідача №UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 не містили передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості. 
Відповідно до ст. 55 Митного Кодексу України, орган доходів і зборів з& відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за такими другорядними методами як за ціною договору ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарі чи за резервним методом, у рішенні про коригування органу доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, та повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу до того ж зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувались митним органом при Ц визначенні.
Між тим, відповідач, у зв`язку з викладеними обставинами в п. 33 рішення про коригування митної вартості, відмовив у митному оформленні (випуску) товарів, про що прийняв картку відмови та рішення про коригуванні митної вартості, відповідно до якого, застосовуючи резервний метод.
Водночас, слід хазначити, що декларант зобов`язаний, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивний, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 Митного Кодексу України). Відповідно до ст. 53 Митного Кодексу України, у випадках, передбачених даним Кодексом України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Серед таких документів, в тому числі, наявні рахунок-фактура (інвойс) та інп і необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Що було і зроблено позивачем та надано до митного органу.
Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за таким методами:
1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 ст. 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 5 7 МК України).
Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. 
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Згідно ч. 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митне ї вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч.1 ст. 57 цього Кодексу. 
Відповідно до ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у стаття 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Варто також зазначити, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблений коригувань та зазначити докладну інформацію, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
У конкретному випадку, відповідачем не було доведено наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товару необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митне ї вартості імпортованого позивачем товару та протиправність рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно з положеннями п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного Кодексу України про те, що рішення про коригування заявленої митної вартості повинно містити не лише наявну в митному органі інформацію (в тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, але і обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Наведена позиція була підтримана Вищим адміністративним судом (ухвала від 10.11.2014 року, ЄДРСР-41392078). Такий підхід узгодив суд касаційної інстанції. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митник декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваний товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблений коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставок, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібний (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначені митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічна правова позиція викладена у справі від 06.11.2019 рок/ № 240/9826/19, яка була викладена на аналогічній правовій позиції Верховного Суду в постанові від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17, Житомирським окружним адміністративним судом у справах: 240/17024/20; № 240/20714/20 240/17023/20; 240/21797/20; 240/17025/20; 240/17028/20; 240/17027/20.
Використовуючи резервний метод, митні органи мали врахувати рік випуск/ транспортного засобу, тип двигуна, його технічний та візуальний стан, а також умови його використання, що вплинули на зношеність автомобіля та обумовили ціну, за яку його були придбано.
Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закот пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначенню дійсної митної вартості товарів. Натомість, митним органом у своєму рішенні не було обґрунтовано зазначено, в чому саме полягали об`єктивні сумніви чи неточності у заявленій позивачем митній вартості товару.
При цьому, відповідачем не спростовано, що в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).
Отже, відповідачем не було доведено наявність у нього обґрунтованого сумнів/ у правильності визначення позивачем митної вартості товару, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товару необхідними документами.
Відповідно до ст. 55 Митного Кодексу України, орган доходів і зборів з& відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за такими другорядними методами як за ціною договору ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарі чи за резервним методом, у рішенні про коригування органу доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, та повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу до того ж зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувались митним органом при Ц визначенні.
Між тим, Митниця (відповідач), у зв`язку з викладеними обставинами в п. 33 Рішення про коригування митної вартості, відмовила у митному оформленні (випуску) товарів, про що прийняла картку відмови та рішення про коригуванні митної вартості, відповідно до якого, застосовуючи резервний метод.
Наведене стало підставою для адміністративного позову про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобір комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів, і
Наведене ґрунтується на наступних приписах законодавства і містить наступні висновки щодо їх застосування.
Декларант зобов`язаний, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивний, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 Митного Кодексу України). Відповідно до ст. 53 Митного Кодексу України, у випадках, передбачених даним Кодексом України, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Серед таких документів, в тому числі, наявні рахунок-фактура (інвойс) та інп і необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Що було і зроблено позивачем т^ надано до митного органу.
Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозятьср в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за таким 4 методами:
1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на оснот і додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 ст. 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій мі^с органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 5 7 МК України).
Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. і
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Згідно ч. 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митне ї вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при [і обчисленні.
Відповідно до ч. З ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч.1 ст. 57 цього Кодексу. і
Відповідно до ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у стаття 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається р використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Щодо обов`язків Митниці, то у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблений коригувань та зазначити докладну інформацію, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Отже відповідачем не було доведено наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товару необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митне ї вартості імпортованого позивачем товару та протиправність Митницею рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно з положеннями п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного Кодексу України про те, що рішення про коригування заявленої митної вартості повинно містити не лише наявну в митному органі інформацію (в тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, але і обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Наведена позиція була підтримана Вищим адміністративним судом (ухвала від 10.11.2014 року, ЄДРСР-41392078). Такий підхід узгодив суд касаційної інстанції. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митник декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваний товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблений коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставок, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібний (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначені митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічна правова позиція викладена у справі від 06.11.2019 рок/ № 240/9826/19, яка була викладена на аналогічній правовій позиції Верховного Суду в постанові від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17, Житомирським окружним адміністративним судом у справах: 240/17024/20; № 240/20714/20; 240/17023/20; 240/21797/20; 240/17025/20; 240/17028/20; 240/17027/20.
Використовуючи резервний метод, митні органи мали врахувати рік випуск/ транспортного засобу, тип двигуна, його технічний та візуальний стан, а також умови його використання, що вплинули на зношеність автомобіля та обумовили ціну, за яку його були придбано.
Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закот пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначенню дійсної митної вартості товарів. Натомість, митним органом у своєму рішенні не було обґрунтовано зазначено, в чому саме полягали об`єктивні сумніви чи неточності у заявленій позивачем митній вартості товару.
При цьому, відповідачем не спростовано, що в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).
Отже, відповідачем не було доведено наявність у нього обґрунтованого сумнів/ у правильності визначення позивачем митної вартості товару, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товару необхідними документами.
З огляду на те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригуванню митної вартості №UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 року, на підставі якою було відмовлено у митному оформленню товару, а тому рішення про коригуванні митної вартості №UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 та картка відмови з прийнятті митної вартості №UA101040/2024/000076 є протиправним та підлягають скасуванню.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" (вул. Житомирська,78-б, м. Бердичів, Житомирська область, 13300, ЄДРПОУ: 33168062) до Житомирської митниці (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003, ЄДРПОУ: 44005610) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA101040/2024/000002/1 від 08.10.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації №№UA101040/2024/000076.
Стягнути на користь Дочірнього підприємства "Автоцентр" Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове тисячоліття" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16 лютого 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович