Справа № 339/7/26
Провадження № 2/339/77/26
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(з а о ч н е)

17 березня 2026 року Болехівський міський суд Івано-Франківської області 
у складі: головуючого - судді Кілик М.П.,
за участю секретаря судового засідання Латик В.Є., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болехів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:

до Болехівського міського суду Івано-Франківської області надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зокрема, представник позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1045428 від 08.10.2023 в загальному розмірі 14338,80 грн, 2662,40 грн сплаченого позивачем судового збору та витрати на професійну правничу допомогу 8 000 грн.
У обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 08.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (надалі – Товариство) та  ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1045428 (надалі – кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 2200 грн, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі: надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Однак відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Вказаний договір укладено в електронній формі та підписано електронними підписами.
21.06.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №21062024, за яким у відповідності до ст.512 ЦК України ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1045428 від 08.10.2023.
Термін повернення кредиту в повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості в судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме: повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 14338,8 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 2200 грн, заборгованість за процентами – 12138,8грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою судді від 22 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з наявністю недоліків позовної заяви, та надано позивачеві строк у 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою судді від 04 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю. Витребувані документи надійшли на адресу суду 17.03.2026.
Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання 24.02.2026 та 17.03.2026 не прибула. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлена належним чином у порядку п.4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву відповідач не скористалася, причин своєї неявки не повідомила.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судові засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 
Згідно з положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
У ч.2 ст.639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ст.1054 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, вказаний Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Положеннями ст.3 даного Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд установив, що 08.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (ТОВ «Селфі Кредит») та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1045428 (кредитний договір). 
Договір укладено в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, відповідно до п.1.1 правочину укладення цього договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит», доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
За змістом п.9.6 договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
За умовами вказаного договору та додатку №1 до договору від 08.10.2023, підписаними відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, ТОВ «Селфі Кредит» (Товариство) надає споживачу ОСОБА_1 кошти у кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство надає відповідачу грошові кошти в розмірі 2200 грн строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Тип процентної ставки: фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в пункті 1.4 цього договору (360 днів). Мета отримання кредиту – споживчі потреби (п.1.1-п.1.6 Договору). Додатком 1 до Договору визначено графік платежів (а.с. 23-26).
Кошти кредиту надаються в безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору (п.2.1, 2.2 Договору). Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (п.3.1 Договору).
Пунктом 5.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.5.3 Договору, відповідно до якого: у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повернення кредиту, не достатньо для повної сплати процентів за період фактичного користування, то вважається, що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів.
ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язання за договором №1045428 від 08.10.2023 виконало, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в розмірі 2200 грн, шляхом перерахування коштів на платіжну карту, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Пейтек» № 20251020-5213 про успішність перерахування грошових коштів на картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» 08.10.2023 № 4149499391631171 на суму 2200 грн (а.с.28 зворот). Саме такий номер картки було вказано позичальником (відповідачем) у кредитному договорі від 08.10.2023 (а.с.23 зворот).
Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала. Зокрема, з наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів інформації вбачається, що вищевказана картка№ НОМЕР_2 емітована саме на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , яка є клієнтом даного банку. Клієнт ОСОБА_1 верифікована шляхом підписання анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 05.10.2021. По вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 2200 грн 08.10.2023.
З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2024 відповідач частково погасила заборгованість: 300 грн – сплата відсотків за користування коштами. Доказів погашення решти суми заборгованості матеріали справи не містять. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором з повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість, та стягнення заборгованості в примусовому порядку на користь позивача, як правонаступника первісного кредитора.
Відповідно до змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц.
Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 21062024, у відповідності до умов якого фактор ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуває від клієнта ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне на підставі укладених боржниками кредитних договорів. Права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників та оплати фактором суми фінансування у строки, передбачені п.7.2 (п.1, п.2, п.6.2.3 договору факторингу) (а.с.33зворот - 38).
Акт приймання-передачі реєстру боржників від 21.06.2024 за договором факторингу № 21062024 від 21.06.2024 підписано сторонами договору факторингу 21.06.2024. Відповідно до копії платіжної інструкції від 21.06.2024 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату на користь ТОВ «Селфі Кредит» коштів, в обумовленій договором факторингу сумі, за відступлення вказаної права вимоги (а.с.39 зворот).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024, підписаного сторонами договору факторингу, ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 1045428 від 08.10.2023 (а.с.38 зворот).
Вказаний договір факторингу у встановленому порядку недійсним не визнаний, тверджень про протилежне відповідач не заявив. Тому в силу положень ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаного правочину. 
Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за вищезазначеним договором №1045428 від 08.10.2023.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №1045428 від 08.10.2023 (кредитним договором)з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, у результаті чого у неї виникла заборгованість. 
Наданим позивачем розрахунком за договором також підтверджується, що з моменту набуття позивачем права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 1045428 від 08.10.2023 заборгованість обліковувалась у розмірі, визначеному на момент укладення договору факторингу і додаткові нарахування позивачем не проводились (а.с.57-59).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №1045428 від 08.10.2023 загальна сума заборгованості станом на 21.06.2024 становить 14338,8 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 2200 грн, заборгованості за процентами – 12138,8 грн (а.с.57-59), які позивач просить стягнути з відповідача.
Вказану заборгованість нараховано в межах строку кредитування.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новим кредитором, за Договором про надання споживчого кредиту №1045428 від 08.10.2023 (кредитним договором). 
Відповідач не скористалася процесуальним правом висловити свої заперечення на позов, не надала суду доказів, які б спростовували погодження із кредитодавцем усіх істотних умов договору, оформленого в електронній формі, не надала доказів на спростування розрахунку заборгованості перед ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» та для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань. Також відповідач не висловилась щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків.
Оскільки відповідач не виконала в повній мірі взяті на себе зобов`язання за кредитним договором з повернення основного боргу (тіла кредиту) та відсотків за користування кредитним коштами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2200 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 12138,8 грн, всього 14338,8 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1-ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Ч.1 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.3-ч.6 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України).
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19, відповідно до якої: у ч.3 ст.141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи (п.185).
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (п.188 Постанови ВП ВС від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19).
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (п.189 Постанови ВП ВС від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І., акту наданих послуг правової допомоги від 12.01.2026 №586, детального опису наданих послуг до цього акта, ордеру про надання правничої допомоги (а.с.41 зворот - 44 зворот). 
Відповідно до детального опису наданих послуг від 12.01.2026 та акту наданих послуг від 12.01.2026 за договором про надання правничої допомоги від 01.07.2025 позивачу були надані такі послуги: усна консультація щодо перспектив та порядку стягнення боргу (0,30 год); ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год); погодження правової позиції клієнта у справі (0,30год); складення позовної заяви (3,30 год); подання заяви до суду від імені клієнта – 1 шт. Загальна кількість часу адвоката за надані послуги визначено 6,30 год. Сума вартості послуг визначена 8000 грн. 
При цьому, з умов договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 вбачається, що вартість правничої допомоги (гонорару адвоката) у даній справі є фіксованою, оскільки відповідно до п.2.3 вказаного Договору: вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8 000 грн (а.с.41 зворот).
За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд враховує, що дана справа є типовою, належить до категорій справ, що розглядаються у спрощеному провадженні через її малозначність, для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів. Фактично адвокатом складено процесуальні документи у справі -позовну заяву та клопотання про витребування доказів, що не є великими за обсягом та складними за змістом. У судових засіданнях адвокат Усенко М.І. участі не брав, виклавши в позовній заяві клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Будь-які інші клопотання, письмові пояснення, відповідь на відзив до суду не надходили. 
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивач має право на компенсацію витрат за надані послуги, однак з огляду на типовість даної цивільної справи, наявність сталої судової практики, суд вважає, що адвокатські послуги, наведені в копіях детального опису наданих послуг і акту наданих послуг від 12.01.2026 та тривалість яких визначено як шість з половиною годин, - не відповідають критерію реальності часових витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Суд не враховує під час розподілу судових витрат витрати на ознайомлення з матеріалами кредитної справи, оскільки таке ознайомлення фактично охоплюється змістом наданої послуги зі складення позовної заяви, яка відповідно до детального опису наданих послуг тривала 3 години 30 хвилин. Також з огляду на типовість даної цивільної справи, наявність сталої судової практики, суд вважає, що послуги з усної консультації клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором та погодження правової позиції клієнта у справі, які відповідно до детального опису наданих послуг тривали одну годину, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу суд вважає доцільним обмежити в 2000 грн. Вказаний розмір витрат суд вважає пропорційним до предмета спору в даній справі (типова справа про стягнення кредитної заборгованості), а витрати - такими, що відповідають критерію реальності адвокатських витрат, тобто є дійсними та потрібними, з огляду на розумну потребу судових витрат для даної справи.
На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн, що були сплачені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду.

Керуючись ст.ст.13, 19, 81, 82, 89, 141, 263-265, 268, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив: 

позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1045428 від 08.10.2023 в загальному розмірі 14 338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2662 гривень 40 копійок та 2000 гривень витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне найменування учасників справи та їх місце проживання: 
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35234236;
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 17 березня 2026 року.

Суддя: М.П.Кілик