Справа № 152/1596/25
2/152/145/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

23 квітня 2026 року         м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
вимоги позивача: про звільнення від сплати заборгованості по аліментах і припинення стягнення аліментів,
учасники справи в судове засідання не викликалися,
після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачки.
1. Позивачка звернулася до суду з цим позовом та вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 17 листопада 2006 року, який розірвано рішенням суду від 28 грудня 2020 року. У шлюбі народились троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заочним рішенням суду від 16 грудня 2020 року з позивачки на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей. На виконання цього рішення судом було видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження. Також, станом на 31 жовтня 2025 року у позивачки наявна заборгованість по сплаті аліментів перед відповідачем у сумі 102252,75 грн. На момент ухвалення рішення про стягнення з позивачки аліментів діти проживали з відповідачем, оскільки вона перебувала за кордоном. Надалі позивачка підтримувала зв`язок із дітьми та брала участь у їх вихованні. 15 грудня 2023 року позивачка отримала дозвіл на постійне проживання в Естонії, де одружена та працює. Однак у серпні 2025 року відповідач залишив дітей на свою матір та виїхав за межі України, тому 9 жовтня 2025 року позивачка повернулась до України і наразі діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Крім того, позивачка постійно знаходиться поруч із сином ОСОБА_6 , який хворіє і перебуває на стаціонарному лікуванні з 15 жовтня 2025 року у ВОДКЛ. Таким чином, з серпня 2025 року діти фактично перебувають на утриманні позивачки. З урахуванням цього, позивачка просила звільнити її від сплати заборгованості по аліментах з 1 серпня 2025 року; припинити стягнення аліментів з неї; відкликати виконавчий лист та стягнути судові витрати з відповідача (а.с.2-6).
2. 26 грудня 2025 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив, у якому останній позовні вимоги визнав частково. Відповідач зазначив, що позивачка з 2 червня 2023 року після зміни імені не виконала обов`язку щодо заміни документів та користувалася недійсними паспортними документами, у тому числі при перетині державного кордону та зверненні до суду. Крім того, відповідач вказав, що позивачка тривалий час не брала належної участі в утриманні та вихованні дітей, у зв`язку з чим утворилась значна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на жовтень 2025 року перевищує 100000 грн. Позивачка, перебуваючи за кордоном, зокрема в Естонії, мала дохід, однак аліменти сплачувала нерегулярно або не сплачувала взагалі. Фактичне утримання дітей здійснюється відповідачем та його матір`ю, що підтверджується відповідними доказами, зокрема витратами на навчання старшої доньки, оренду житла, щоденні потреби дітей, а також витратами на лікування. При цьому, за його твердженням, позивачка не надала належних доказів здійснення витрат на утримання дітей. Також відповідач у відзиві зазначив, що з серпня 2025 року він дійсно перебуває на роботі за межами України з метою забезпечення дітей, які проживають з його матір`ю та перебувають на її утриманні. Водночас, позивачка прибула в Україну лише 9 жовтня 2025 року та з цього часу фактично здійснює догляд лише за одним із дітей – сином, який перебуває на стаціонарному лікуванні, тоді як інші діти залишаються на утриманні відповідача. В період з 29 вересня 2025 року по 9 жовтня 2025 року з сином ОСОБА_6 в лікарні перебувала мати відповідача – ОСОБА_7 . Також, за час перебування в лікарні з сином, позивачці було переказані кошти братом відповідача ОСОБА_8 щонайменше в сумі 11100 грн, та ним же на картку їх сина ОСОБА_6 - 4000 грн, також 4000 грн переказала і його мати. На думку відповідача, твердження позивачки про її участь в утриманні дітей є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами, а позовні вимоги спрямовані на уникнення сплати аліментів та наявної заборгованості. З огляду на викладене відповідач вважає, що підстави для повного звільнення позивачки від сплати аліментів та заборгованості відсутні. Водночас допускає можливість часткового задоволення позову, а саме звільнення позивачки від сплати заборгованості та зупинення стягнення аліментів з 9 жовтня 2025 року на період перебування позивачки разом із сином, який проходить стаціонарне лікування. Разом із тим, відповідач заперечує проти відкликання виконавчого листа, вважаючи, що це призведе до припинення примусового виконання рішення суду, у тому числі в частині стягнення заборгованості по аліментах, а також заперечує проти покладення на нього судових витрат (а.с.60-64).
3. 16 січня 2026 року від представника позивачки адвоката Гребенюка В.О. надійшла до суду відповідь на відзив, у якій він зазначив, що відповідач у відзиві підтвердив той факт, що з серпня 2025 року перебуває за кордоном, тобто на час вирішення спору не проживає з дітьми, що відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. По-друге, предметом спору є вимоги про звільнення позивачки від сплати заборгованості по аліментах та припинення їх стягнення з 1 серпня 2025 року – з моменту перебування відповідача за межами України та фактичного непроживання з дітьми. Вимоги щодо припинення стягнення заборгованості, яка виникла до цієї дати, позивачкою не заявлялись. По-третє, твердження відповідача про повне утримання дітей протягом понад 14 місяців не відповідає дійсності. Із розрахунку заборгованості вбачається, що з квітня 2025 року позивачка не сплачувала аліменти через ДВС у встановленому розмірі (14 569,00 грн), однак це не свідчить про відсутність утримання дітей в інший спосіб. Зокрема, позивачка здійснювала регулярні грошові перекази дітям: доньці ОСОБА_9 в період з квітня 2024 року по січень 2026 року – 20 100,00 грн; сину ОСОБА_6 з листопада 2024 року по листопад 2025 року – 20 450,00 грн; сину ОСОБА_10 – 4895,00 грн (травень- листопад 2025 року), у тому числі в періоди, коли у розрахунках зазначено «0» сплати. Це підтверджується банківськими документами. Частина квитанцій відсутня, у зв`язку зі зламом Приват24 18 грудня 2025 року, що підтверджується відповідними доказами. Витрати позивачки є систематичними та спрямованими на забезпечення щоденних потреб дітей, що підтверджує її участь у їх утриманні та вихованні. Окремо представник позивачки зазначає, що після отримання інформації про хворобу сина ОСОБА_6 , позивачка повернулась в Україну та постійно тут проживає. Витрати на лікування та супутні потреби склали понад 20 000 грн тільки на сьогодні, без врахування майбутніх затрат пербування в лікарні, що підтверджується документально. Водночас кошти, передані відповідачем, не покривають фактичних витрат на лікування та утримання дітей. Також, з об`єктивних причин позивачка не може перебувати з усіма дітьми, проте незважаючи на перебування з дитиною в лікарні, позивачка підтримує зв`язок з усіма дітьми, бере участь у їх житті та забезпечує їх потреби. Донька ОСОБА_9 проживає у м. Вінниця в орендованому житлі, яке оплачує позивачка. Таким чином, твердження відповідача про відсутність участі позивачки в утриманні дітей є безпідставними. Також просить врахувати зміну прізвища позивачки з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ». Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати (а.с.86-89).
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. 26 листопада 2025 року одночасно з позовною заявою позивачкою подано клопотання про витребування доказів (а.с.37).
5. 12 грудня 2025 року від представника позивачки адвоката Гребенюка В.О. надійшло клопотання (в порядку статтей 83, 222 ЦПК України) про приєднання доказів до матеріалів справи (а.с.52).
6. 26 грудня 2025 року надійшов ввідзив на позовну заяву (а.с.60-64).
7. 30 грудня 2025 року представником позивачки подано клопотання про долучення документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу (а.с.75-80).
8. 16 січня 2026 року представником позивачки подано відповідь на відзив (а.с.86-89).
9. 4 березня 2026 року представником відповідача адвокатом Кострицею В.С. подано до суду клопотання про витребування інформації (а.с.206).
10. 11 березня 2026 року від представника позивачки адвоката Гребенюка В.О. надійшло заперечення на клопотання про витребування інформації (а.с.212).
11. 31 березня 2026 року від позивачки надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 9 березня 2026 року (а.с.220).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
12. Ухвалою судді від 27 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати в строк до 26 грудня 2025 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачці та відповідачу строк до 15 січня 2026 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.47).
13. Ухвалою суду віж 15 січня 2026 року відкладено розгляд справи та витребувано інформацію від Державної прикордонної служби України та від АТ «Укрпошта» (а.с.82).
14. Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року відкладено розгляд справи та витребувано інформацію від Державної прикордонної служби України (а.с.204).
15. 9 березня 2026 року ухвалою суду розгляд справи відкладено та витребувано докази, зокрема, інформацію про перетин державного кордону позивачкою, а також інформацію про її працевлаштування та доходи (а.с.209).
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
16. Відповідно до копії рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2020 року у справі №152/1293/20 розірвано шлюб між сторонами – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7-8).
17. Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_13 про стягнення аліментів на дітей та стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини (1/2 частини) від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2020 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в подальшому – на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – в розмірі однієї третини (1/3 частини) від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття – до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та надалі на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі однієї чверті (1/4 частини) всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-14).
18. На підставі вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_13 21 січня 2021 року Шаргородським районним судом видано виконавчий лист (а.с.15).
19. Відповідно до копій свідоцтв про народження та копії актового запису про народження із застосунку «Дія», строни є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також повнолітньої (на час ухвалення цього рішення суду) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-18).
20. Згідо з копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 31 жовтня 2025 року заборгованість ОСОБА_13 по сплаті аліментів на утримання дітей становить 102252,75 грн (а.с.20).
21. Також, судом встановлено, що 27 січня 2021 року постановою державного виконавця Шаргородського ВДВС відкрито виконавче провадження №64300077 на підставі виконавчого листа №152/1294/20, що виданий 21 січня 2021 року Шаргородським районним судом про стягнення з ОСОБА_13 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей (а.с.21).
22. Відповідно до копії довідки про перебування на консульському обліку від 24 вересня 2024 року, ОСОБА_13 перебуває на постійному консульському обліку в Посольстві України в Естонській Республіці, строк перебування на консульському обліку – необмежений (а.с.23).
23. Згідно з копією довідки про шлюб №49-2022/4102, зареєстрований в Естонській установі реєстрації актів цивільного стану, 2 березня 2022 року Таллінським бюро реєстрації актів цивільного стану зареєстрований шлюб між позивачкою – ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с.25). 
24. Відповідно до копії довідки Шаргородського ліцею №2 Шаргородської міської ради від 19 листопада 2025 року, син сторін ОСОБА_4 , 2010 року народження, дійсно навчається в 10-В класі Шаргородського ліцею №2 (а.с.26).
25. Згідно з копією довідок Служби у справах дітей Шаргородської міської ради від 7 листопада 2025 року за №№02-592, 02-593, позивачка ОСОБА_13 не позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спір між матір`ю ОСОБА_13 та батьком ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, органом опіки та піклування і судом не розглядався (а.с.27-28).
26. Згідно з копією акту обстеження умов проживання від 6 листопада 2025 року за адресою – АДРЕСА_1 , за цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . З 2019 року діти проживають разом з батьком, мати перебуває за межами України. В серпні 2025 року батько ОСОБА_2 поїхав на тимчасові заробітки в Польщу, де перебуває і на сьогодні, на даний час батько приїхати не має змоги, а тому вихованням ОСОБА_6 займається мати ОСОБА_13 (а.с.29).
27. Відповідно до копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №15526 Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 3 листопада 2025 року, неповнолітній син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15 жовтня 2025 року та станом не день видачі довідки перебуває на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Лімфома Ходжкіна, варіант нодулярного склерозу, 3б ст (ураження л/в шиї, аксилярних, середостіння, печінки, селезінки), 2кл.гр. Отримує протокольну хіміотерапію згідно протоколу. За цей період біля дитини знаходилась мати (а.с.30).
28. Згідно з копією направлення КНП «Шаргородський центр ПМСД» Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області на ЛЛК ОДКЛ від 12 листопада 2025 року, діагноз ОСОБА_5 , 2012 року народження, при направленні на лікарську консультативну комісію, – С81.1 Лімфома Ходжкіна, варіант нодулярного склерозу, 3б ст (ураження л/в шиї, аксилярних, середостіння, печінки, селезінки), 2 клінічна група (а.с.31).
29. Вищезазначений факт хвороби сина сторін – ОСОБА_5 також підтверджуються виписним епікризом із карти стац.хворого №15490 відділення онкогематології Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні, з якого вбачається, що дата поступлення останнього – 15 жовтня 2025 року, а дата виписки – 11 листопада 2025 року, а також випискою з історії розвитку дитини, виданою сімейним лікарем КНП «Шаргородський центр ПМСД» (а.с.32-34).
30. Відповідно до копії направлення на патологогістологічне дослідження та результатів гістологічного дослідження, у пацієнта ОСОБА_5 проведено біопсію лімфатичного вузла, за результатами якої морфологічна картина може відповідати класичній лімфомі (варіант нодулярного склерозу) або неспецифічному хронічному лімфаденіту; у зв`язку з непереконливістю даних рекомендовано додаткову консультацію в референс-лабораторії (а.с.35). Згідно з протоколом комп`ютерної томографії, у пацієнта виявлено ознаки лімфаденопатії лімфатичних вузлів шиї та середостіння, а також збільшення окремих лімфатичних вузлів, що потребує диференціації з лімфопроліферативним захворюванням (зокрема, лімфомою Ходжкіна), та відзначено незначну гепатоспленомегалію (а.с.36).
31. Згідно з копією довідки Шаргородської гімназії Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 1 грудня 2025 року №66, ОСОБА_5 дійсно навчається у 8 класі даного закладу (а.с.53).
32. Згідно з копією заяви позивачки ОСОБА_13 від 11 листопада 2025 року на адресу Міністерства закордонних справ України, остання просить зняти її з постійного консульського обліку в Посольстві України в Естонській Республіці, куди вона була прийнята з 24 вересня 2024 року, у зв`язку з поверненням на постійне місце проживання в Україну (а.с.54). Згідно із заявою позивачки від 11 листопада 2025 року, остання просить у зв`язку з відмовою від постійного місця проживання в Естонській республіці, документувати її паспортом громадянина України (а.с.55).
33. Згідно із копією витягу з реєстру територіальної громади, позивачка зареєстрована за адресою – АДРЕСА_2 , дата реєстрації - 4 грудня 2025 року (а.с. 56).
34. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , прізвище, власне ім`я та по батькові позивачки після державної реєстрації зміни імені, яка відбулася 2 червня 2023 року – ОСОБА_17 (а.с.57).
35. Згідно скриншотів квитанцій про грошовий переказ від 23 жовтня та 24 листопада, долученої відповідачем до віздиву на позовну заяву, останнім здійснено переказ грошових коштів на ім`я матері – ОСОБА_18 у сумі 2500,00 PLN (еквівалент 28316,24 грн), транзакція № 17981081500 (а.с.66) та, здійснено переказ грошових коштів на його особисту картку на його ім`я – ОСОБА_19 у сумі 1 000,00 PLN (еквівалент 11 335,06 грн) (66-67).
36. Також, до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції про переказ 11 100 грн ОСОБА_8 на користь позивачки ОСОБА_13 , копію платіжної інструкції про переказ 4 000 грн від ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , копію платіжної інструкції про переказ 4000 грн від ОСОБА_16 на користь ОСОБА_5 (а.с.68-70).
37. Крім того, позивачкою ОСОБА_1 також долучено копії скриншотів з телефону та платіжні інструкції про перерахування коштів доньці ОСОБА_9 , синам ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на картки №5168…4843, №5168…4690, №5168…4682, копії фіскальних чеків, в тому числі, щодо витрат в лікарні, скриншот звернення до АТ КБ «ПриватБанк» (Допомога Online) з приводу зламу її акаунту (застосунку) (а.с.90-192).
38. З повідомлення АТ «Укрпошта» від 27 січня 2026 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 прийнятий на роботу 12 серпня 2021 року згідно наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» «Про прийняття на роботу» №2833-к від 11 серпня 2021 року та звільнений з роботи 16 липня 2025 року на підставі наказу АТ «Укрпошта» «Про припинення трудового договору (контракту)» №5702_01/к від 11 липня 2025 року (а.с.194-196).
39. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17 лютого 2026 року надано витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України, або виїхали з такої території» за період з 1 липня 2025 року по 4 березня 2026 року, з якого вбачається, що позивачка ОСОБА_13 16 липня 2025 року перетнула державний кордон в напрямку «виїзд» та 9 жовтня 2025 року у напрямку «в`їзд», відповідач ОСОБА_2 – 21 серпня 2025 року у напрямку «виїзд» (а.с.208).
40. Також, позивачкою долучено висновок МРТ від 28 січня 2026 року, висновок лікаря від 29 січня 2026 року, відповідно до якого їй діагностовано поствірусний ларинготрахеобронхіт та призначено лікування; копію лабораторного дослідження (27-28 січня 2026 року), результат аналізу від 27-28 січя 2026 року, а також її звернення від 23 лютого 2026 року, з якого вбачаються скарги на високу температуру та кашель з проханням відкрити лікарняний (а.с.213-215).
41. Також, згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17 березня 2026 року, позивачка ОСОБА_1 у період з 10 червня 2024 року по 16 березня 2026 року неодноразово перетинала державний кордон України, а саме: 10 червня 2024 року – в`їзд; 13 червня 2024 року – виїзд; 28 липня 2024 року – в`їзд; 01 серпня 2024 року – виїзд; 7 серпня 2024 року – в`їзд; 8 серпня 2024 року – виїзд; 17 грудня 2024 року – в`їзд; 30 грудня 2024 року – виїзд; 24 червня 2025 року – в`їзд; 16 липня 2025 року – виїзд; 9 жовтня 2025 року – в`їзд; 26 грудня 2025 року – виїзд; 21 січня 2026 року – в`їзд; 17 лютого 2026 року – виїзд; 16 березня 2026 року – в`їзд. Зокрема, останній зафіксований перетин – в`їзд в Україну 16 березня 2026 року (а.с.218).
V. Оцінка Суду.
42. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.
43. Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
44. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
45. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
46. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
47. Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
48. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
49. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментах), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.
50. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, єтією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
51. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з тим із батьків, на користь кого сплачуються аліменти, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
52. Отже, за змістом статей 179, 180 Сімейного кодексу України, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким мешкає дитина та який виконує обов`язки із утримання дитини і повинні використовуватися за цільовим призначенням.
53. Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
54. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.
55. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом, та за умови встановлення факту наявності обставин, які є підставою для звільнення від сплати такої заборгованості.
56. У постанові Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зроблено висновок про те, що аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти.
57. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20).
58. Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)).
59. У позовній заяві позивачка посилалася на обставину, яка має істотне значення для звільнення її від сплати заборгованості за аліментами та подальшого їх стягнення, та на те, що діти на даний час знаходяться на її утриманні, вони проживають разом, а відповідач ОСОБА_2 з серпня 2025 року змінив місце проживання, виїхавши за кордон.
60. Судом встановлено, що з жовтня 2025 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в Україні, перебуває із сином ОСОБА_6 , який проходить лікування, проте, одночасно з цим, за рішенням суду вона зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дітей на користь відповідача. 
61. Також, судом встановлено, та не заперечується відповідачем і його представником, що з серпня 2025 року відповідач змінив своє місце проживання та, як наслідок, залишив дітей проживати зі своєю матір`ю. 
62. В свою чергу місце проживання дітей не змінилося. Тимчасово, на час лікування дитини, позивачка перебувала із сином ОСОБА_6 в лікарні. Діти продовжують проживати там, де і проживали – в сім`ї відповідача, що підтверджується, в тому числі і актом обстеження умов проживання від 6 листопада 2025 року.
63. Також, як вбачається із відзиву на позовну заяву, відповідач частково визнає позов, зокрема щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментах та припинення стягнення аліментів з позивачки, починаючи з 9 жовтня 2025 року – тобто, часу її фактичного повернення в Україну.
64. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме в частині звільнення її від сплати заборгованості по аліментах, починаючи з 9 жовтня 2025 року, тобто з часу, коли позивачка перебуває в Україні, та на час її перебування з сином ОСОБА_6 , який проходить стаціонарне лікування.
65. При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині припинення стягнення з відповідачки аліментів та про відкликання виконавчого листа, виданого 21 січня 2021 року за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року у цивільній справі №152/1294/20, оскільки позивачкою не заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача, тоді як сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Крім того, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
66. Суд зауважує, що позивачка, які і до хвороби сина ОСОБА_6 , продовжує щомісячно виїздити за кордон, адже там вона створила окрему сім`ю. Спільні діти продовжують проживати в сім`ї відповідача, не зважаючи на те, що останній подався на заробітки за кордон. Відтак, в даному випадку відсутня істотна обставина того, що діти постійно проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Обставини, які виникли у зв`язку із хворобою дитини ОСОБА_6 мають тимчасовий, а не постійний характер. Тому припинення стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа позбавить дітей сторін права на належне утримання у майбутньому.
67. Таким чином, ухвалення судового рішення на користь позивачки, на переконання суду, не буде спрямоване на належне забезпечення неповнолітніх дітей сторін та суперечитиме їх інтересам. 
68. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
69. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
70. Проаналізувавши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині звільнення її від сплати заборгованості по аліментах з 9 жовтня 2025 року.
VI. Розподіл судових витрат.
71. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
72. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
73. Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивачки документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 437,06 грн.
74. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
75. Згідно з частинами першою та шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
76. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
77. Суд зазначає, що розгляд справи було постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.47).
78. Відповідно до частини восьмою статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
79. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
80. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
81. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивачки надав суду копію договору про надання правничої допомоги від 7 листопада 2025 року, копію детального опису робіт (наданих послуг) суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 22 грудня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг, з якого вбачається, що вартість наданої професійної правничої допомоги становить 14841 грн, копію квитанції 8/25 про оплату позивачкою гонорару за договором про надання правничої допомоги (а.с.76-79).
82. Проаналізувавши надані представником позивачки документи, що підтверджують витрати позивачки на правову допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, суд вважає, що розмір вказаних витрат слід стягнути у розмірі 5000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. 
З цих підстав, Керуючись
статтями 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статей 180, 182, 183, 191, 192 СК України, Суд, -
у х в а л и в :
1. Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах і припинення стягнення аліментів – задовольнити частково.
2. Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року у справі №152/1294/20 на користь  ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 9 жовтня 2025 року та на час її перебування разом із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходить лікування.
3. В решті позовних вимог – відмовити.
4. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 437 (чотириста тридцять сім) грн 06 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).
Повне рішення суду складено 23 квітня 2026 року.
Ім`я (найменування) сторін:
Позивачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України, ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 .
Представник позивачки: адвокат Гребенюк Валентин Олександрович, який знаходиться по вул. Театральна, 20/408, в м. Вінниця, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №769, видане на підставі рішення Вінницької обласної КДКА від 24 вересня 2012 року №8, діє на підставі ордеру серії АВ №1250595 від 21 листопада 2025 року та договору про надання правничої допомоги від 7 листопада 2025 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Представник відповідача: адвокат Костриця Володимир Сергійович, який знаходиться по вул. Героїв Майдану, 231, в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №472, видане на підставі рішення Вінницької обласної кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури від 24 листопада 2005 року №9, діє на підставі ордеру серії АВ №1258026 від 25 грудня 2025 року та договору про надання правничої (правової) допомоги та представництво від 16 червня 2025 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА