Справа № 198/742/25
Провадження №2/190/116/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м.П”ятихатки
П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Кудрявцевої Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в приміщенні суду міста П?ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив :
Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 31.10.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-10044497, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 68343. Згідно умов договору відповідач отримав суму ліміту кредитної лінії в розмірі 6500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 360 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 26.10.2025 року з нарахуванням одноразово комісії за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що становить 1300,00 грн. На виконання умов кредитного договору, 31.10.2024 року кредитор ініціював переказ безготівковими коштами через ТОВ «Профітгід» на платіжну картку №5167-80-хх-хххх-0537, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитора.
16.04.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт капітал» було укладено договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого, ТОВ «Юніт Капітал» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Отримавши кредит, відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 15043,60 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 7800 грн.; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4643,60 грн.; заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) 2600,00 грн. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 12443,690 грн., а також судові витрати, з яких 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правову допомогу.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи
Враховуючи, що розгляд справи проводиться без виклику сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Письмовими матеріалами справи встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 00-10044497 від 31.10.2024 року, між ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит в розмірі 6500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 360 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 26 жовтня 2025 року. Згідно умов договору кредитодавець одноразово нарахував комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що становить 1300,00 грн., яку відповідач зобов`язаний сплати на умовах визначених п.3.5 цього договору. Нарахування комісії здійснюється одноразово в момент укладення договору.(а.с.20-24) 
На виконання умов кредитного договору, 31.10.2024 року кредитор ініціював переказ безготівковими коштами через ТОВ «Профітгід» на платіжну картку № 43037-45357-24234 Малойван О.Ю., (під №1418) що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитора.(а.с.10-11,12-13)
Суд встановив, що кредитний договір сторонами укладено в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 68343, зазначено його розмір та умови надання кредиту, доказів його недійсності та/або нікчемності стороною відповідача суду не надано, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. (а.с.14)
Згідно детального розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором №00-10044497 від 31.10.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 по договору за період з 31.10.2024 року по 16.04.2025 року становить 12443,60 грн.. (а.с.32)
До матеріалів позовної заяви позивачем також додано: Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит), затверджених наказом директора ТОФ «Макс Кредит» від 05.01.2024 року; Паспорт споживчого кредиту; Графік платежів. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном уст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою (ст.525 ЦК України).
У ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
16.04.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт капітал» було укладено договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого, ТОВ «Юніт Капітал» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.(а.с.36-42,33-35)
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025 року, який датований 16.04.2025 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 , становить 12443,60 грн., в якому також мається відтиск печаток та підписи як клієнта так і фактора .
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-10044497 від 31.10.2024 року заборгованість ОСОБА_1 , перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 01.10.2025 року становить 15043,60 грн.. (а.с.31)
При цьому, позивачем не ставиться питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) у розмірі 2600,00 грн. 
Згідно з ст. 1079 ЦК України,сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України).
Частиною 1 ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як вбачається зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи ( 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00).
Враховуючи вищевикладене, перевіривши як детальний розрахунок заборгованості так і виписку з особового рахунку за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості в розмірі 12443,60 грн., про стягнення яких просив представник позивача.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., а також 7000 грн. витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-10044497 від 31 жовтня 2024 року в розмірі 12 443 (дванадцять тисяч чотириста сорок три) гривні 60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ Капітал» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу - 7000 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони по справі:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», ЄДРПОУ: 43541163, п/р НОМЕР_1 в АТ «Універсал Банк», ЄДРПОУ АТ «Універсал Банк» 21133352, МФО:322001, знаходиться за адресою: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки,буд.34, офіс 333.. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуюча суддя Ю.В.Кудрявцева