г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/5214/25
Номер провадження 2/213/192/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року 
місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Мазуренка В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,
за відсутності учасників справи 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк», представник позивача – Великий Нікіта Сергійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В: 
Представник позивач – Великий Н.С. звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 20.02.2017 року між ОСОБА_1  та Акціонерного товариства «Таскомбанк» було укладено Заяву- договір №207/3306670-СК про приєднання до Публічної пропоиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 40900,00 грн на строк 12 місяців, процентна ставка за користування кредитом: – з 20.02.2017 року по 30.11.2017 року - 48,00 % – з 01.12.2017 року по 31.01.2019 року - 39,60 %– з 01.02.2019 року по 01.09.2025 року - 43,20 %. Підписавши цей договір, відповідач погодився з його умовами, однак свого зобов`язання не виконав, та станом на 15.09.2025 року заборгованість складає 51595, 35 грн., з яких: 31735,35 грн – заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 19860,00 грн – заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена).
Просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача на свою користь, та судові витрати пос справі. 
Представник позивача Великий Н.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просить розглянути справу без участі представника Акціонерного товариства «Таскомбанк». Суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином. Про причини неявки відповідач не повідомив, відзив на позов або будь-яких заяв та клопотань до суду не направив.
На підставі наявних у справі доказів, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розглядву справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
22 січня 2026 року представником позивача надана заява про усунення недоліків.
Дослідив письмові матеріали справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 
20 лютого 2017 року між ОСОБА_1  та АТ «Таскомбанк» було укладено Заяву-договір №207/3306670-СК про відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та оформлення платіжної картки, відповідно до якої ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів (п.2 Заяви), та просив встановити на його рахунок кредитний ліміт для здійснення операцій за рахунком (п.3 Заяви). ОСОБА_1 погодився з умовами надання та обслуговування кредитної лінії, орієнтовним графіком платежів. У Заяві-анкеті на оформлення банківського продукту ОСОБА_1 зазначена бажана сума кредиту – 20000,00 грн.
Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, наданим позивачем, містить наступну інформацію – нараховано відсотків- 103861,68 грн., сплачено відсотків -84003,53 гнр., оплачено ОБ – 96997,84 грн., зарахування коштів -133081,86 грн., витрати 164817,21 грн.; заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) -31735,35 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) -19860,00 грн, загальна сума заборгованості -51595, 35 грн. станом на 15.09.2025 року.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають зобов`язань за договорами кредиту.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписамист.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). 
Частиною 1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
При ухваленні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи зазначені вимоги закону та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги на основі належних, допустимих та достатніх доказів позивачем не доведено. Так, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту №207/3306670-СК не підтверджено фактом зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, та не є доведеним, яка сума кредитних коштів надавалась відповідачу (чи збільшувався кредитний ліміт). У Заяві-анкеті на оформлення банківського продукту ОСОБА_1 зазначена бажана сума кредиту – 20000,00 грн. 
Переказ грошових коштів та у якій сумі на рахунок ОСОБА_1 не вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відсутня інформація про збільшення кредитного ліміту та у якій сумі, що унеможливило дослідження суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками.
Після залишення позовної заяви без руху, позивачем надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №15580 від 23.05.2023 року, вимоги щодо якого не заявлялись.
Доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21 липня 2021 року у справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила – стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Якщо сторони не подали достатніх доказів підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. 
З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити.
На підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4,12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Таскомбанк», представник позивача – Великий Нікіта Сергійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості, - відмовити.
Копію рішення направити відповідачу. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем сторонам в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження: 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, ЄДРПОУ:09806443; 
Представник позивача – Великий Нікіта Сергійович, адреса: 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30; 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Дата складення повного тексту судового рішення – 19 березня 2026 року.

Суддя В.В. Мазуренко