Справа № 397/182/26 
н/п : 2/397/344/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

07.04.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: Мирошниченка Д.В.,
за участю: секретаря судового засідання – Волошаненко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Маючи намір прийняти спадщину, вона звернулась до державного нотаріуса Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, виконуючої обов`язки завідувача Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області по нотаріальному обслуговуванню населення Кропивницького району Кіровоградської області. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в зв`язку з тим, що не надано документу, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок. Таким чином, оскільки надати нотаріусу документ, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, вона не має можливості, так як первинна реєстрація права власності не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, тому отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка та належним чином реалізувати свої права як спадкоємця вона не має можливості. 

Ухвалою судді від 16.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано з Олександрівської державної нотаріальної контори інформацію стосовно заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , а також інформаційні довідки зі Спадкового реєстру заповіти / спадкові договори та спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину (а.с. 54-55).
Ухвалою судді від 16.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 85).
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, представник надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 83).
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнала у повному обсязі (а.с. 93-94).
За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 11.03.2002, позивачкою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
29.08.1970 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, після реєстрації якого присвоєно прізвище чоловікові та дружині ОСОБА_4 (а.с. 8). 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9).
Згідно довідки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 11.12.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований (проживав) в АДРЕСА_1 , з 06.12.1977 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , також разом з ним зареєстрована (прописана) його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.12.1977 (а.с. 5). 
Згідно виписки з протоколу № 6 загальних зборів колгоспників колгоспу «Іскра» від 30 травня 1971 року, ОСОБА_2 було наділено присадибну ділянку для забудови жилого будинку в розмірі 0,08 га (а.с. 23). 
Генплан на забудову ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , було затверджено загальними зборами колгоспу «Іскра» від 12 листопада 1971 року, зареєстровано Олександрівською селищною радою до журналу обліку забудовників за № 847 від 15 липня 1974 року (а.с. 36).
У матеріалах інвентаризаційної справи № 2605 розпочатої 10.11.1976 міститься зводний оціночний акт по домоволодінню АДРЕСА_2 , володілець — ОСОБА_2 , загальна дійсна вартість будівель та споруд станом на 06.10.1976 становить 2476 рублів (а.с. 34 зворот).
Згідно технічного паспорту, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами побудовано у 1976 році (а.с. 26-30). 
З архівної довідки, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» за № 4179 від 17.11.2025 встановлено, що право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 не зареєстровано (а.с. 24-25). 
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки : 462645241 від 03.02.2026, встановлено, що відомості про право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 39). 
Позивачка звернулась до державного нотаріуса Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, виконуючої обов`язки завідувача Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області по нотаріальному обслуговуванню населення Кропивницького району Кіровоградської області. Постановою від 09.12.2025 № 397/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено в зв`язку з тим, що не надано документу, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 10).
На виконання ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2026 Олександрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області надано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведеної на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені ОСОБА_1 , поданої 03.12.2025 за № 511, спадкова справа 192/2025 року, інших заяв не надходило, а також надано інформаційні довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), а також (заповіти/спадкові договори) (а.с. 11-22, 64, 71-79). 

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. 
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина 2 та 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР затверджено Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР. Інструкція втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 4 Інструкції, реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих.
Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення».
До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (постанова Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 623/214/17).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України).
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України (частини 1 та 2 статті 1223 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України).
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).
Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця, не є перешкодою для реалізації права на прийняття спадщини. Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (постанова Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 523/3522/16-ц).
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абзац 3 пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19).
Належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням (постанова Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 742/2026/20).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Отже, для встановлення кола спадкоємців необхідно перевірити матеріали спадкової справи та встановити, хто звертався із заявою про прийняття спадщини тощо (постанова Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 755/7730/16).
Спадкова справа № 511 до майна померлого ОСОБА_2 заяв інших спадкоємців про прийняття спадщини окрім позивачки не містить, у зв`язку з чим Олександрівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області є належним відповідачем як орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Житловий будинок побудовано у 1976 році, право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку ні в органах бюро технічної інвентаризації до 2013 року, ні в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звертав увагу на те, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. 
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частини 1 та 2 статі 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). 
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України).
Житловий будинок та садиба є об`єктами права власності (статті 380, 390 ЦК України).
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Таким чином, позивачка як спадкоємець за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 фактично позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а тому її право власності на спадкове майно має бути визнано в судовому порядку, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню 
Визнання права власності на спадкове майно спрямовано на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав відсутній.
Керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення суду протягом 30 днів з дня його складання може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Представник позивачки: ОСОБА_5 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 , ордер серія ВА № 1135533 від 26.01.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР № 000085 від 26.01.2017.
Відповідач: Олександрівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, код ЄДРПОУ 04364035, адреса: Кіровоградська область, Кропивницький район, селище Олександрівка, вул. Незалежності України, 78.

Суддя Д.В. МИРОШНИЧЕНКО