ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року	Львів	Справа № 260/6616/24 пров. № А/857/3692/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., 
суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року, прийняте суддею Дору Ю.Ю. у м. Ужгороді, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також – позивач) звернулася з позовом до ГУ ПФУ в Закарпатській області (далі також – відповідач) про визнання протиправними дій щодо переведення з пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІ (далі – Закон №889-VІІ) та ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції до Закону №889-VІІ) (далі - Закон №3723-ХІІ) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) з 01 жовтня 2024; 
- зобов`язання відновити з 01 жовтня 2024 виплату пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону №889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-XII, призначеної відповідно до заяви від 18.04.2024.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 позов задоволено.
Суд зазначив, що право позивача на призначення пенсії відповідно до Закону №889-VIII сторонами не оспорюється.
За своєю суттю спірні правовідносини у цій справі стосуються неврахування ГУ ПФУ у Закарпатській області довідки про складові заробітної плати за березень 2024 для призначення пенсії державного службовця після прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 823 від 12.07.2024 (далі – Постанова №823), яка набрала чинності 20.07.2024, якою затверджено зміни до Порядку призначення пенсії державного службовця та затверджено нові форми довідок про заробітну плату для обчислення пенсії.
Суд відхилив доводи відповідача про набрання чинності Постановою №823, якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі – Порядок №622), оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час, як позивача було переведено на пенсію державного службовця в квітні 2024.

Також суд вказав, що пенсія ОСОБА_1 як державному службовцю призначена з 18.04.2024, тобто до внесення змін до Порядку № 622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Закарпатській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що у відповідності до вимог Постанови № 823 для державних службовців, які працювали в державних органах та звільнилися до 1 січня 2024 з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку № 622, а саме, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023.
Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 12.04.2024 за №31-5-0.71-1230/2-24 та №31-5-0.71-1230/2-24, видані Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області за березень 2024, не відповідають вимогам п.4.2. Постанови №823. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.04.2024 позивач звернулася до органів Пенсійного фонду із відповідною заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-XII.
Згідно відомостей про перерахунок пенсії позивача від 24.04.2024, судом встановлено, ГУ ПФУ в Закарпатській області з 18.04.2024 було переведено позивача з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-XII та вказана пенсія виплачувалася до 01.10.2024.
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що з 01.10.2024 ОСОБА_1 було переведено з пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. 
Переведення з пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та ст. 37 Закону № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV мотивоване тим, що 12.07.2024 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №823 від 12.07.2024 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», якою визначено механізм призначення пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу».
ОСОБА_1 проінформовано, що з метою недопущення виплати пенсії у завищеному розмірі (попередження переплати до отримання відповідних довідок), розмір пенсії з 01.10.2024 буде виплачуватись згідно Закону № 1058-IV.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 регулювалися Законом України від 19.12.1993 № 3723-VIII «Про державну службу» (далі як і раніше - Закон № 3723-VIII).
Закон України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі як і раніше - Закон № 889-VІІІ), 01.05.2016 набрав чинності.
Згідно з пп. 1 п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, визнано таким, що втратив чинність Закон № 3723-VIII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
За приписами п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XI унормовано, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого вказаним Законом, у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Такий правовий висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 в справі № 822/524/18.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.
Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 15.12.2020 в справі № 560/2398/19, від 22.05.2024 у справі № 500/1404/23.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі як і раніше - Порядок № 622).

За змістом п. 4 Порядку № 622 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 (далі як і раніше - Постанова № 823), якою внесені зміни до порядку № 622, набрала чинність 20.07.2024.
За змістом п. 3 Постанови № 823 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.
Пунктами 5, 6 Порядку № 622 зі змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (далі - Постанова № 1-3), яка була чинна на момент призначення пенсії позивачці відповідно до Закону № 889-VІІІ.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що за заявою позивачки від 18.04.2024 їй призначено пенсію за віком згідно ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.
Разом із вказаною заявою позивачка подала довідки від 12.04.2024 за № 31-5-0.71-1230/2-24 та №31-5-0.71-1231/2-24 про складові заробітної плати за березень 2024 для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) 
Вказані довідки для призначення пенсії державного службовця видані за формами, затвердженими постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3.
Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області позивачці з 18.04.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VІІІ.
Однак, у подальшому, відповідач самостійно перевів позивачку з 01.10.2024 на пенсію за віком, яка передбачена Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Таке рішення відповідачем мотивоване тим, що 12.07.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622. Постановою № 823 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 01.01.2024. Пенсії, призначені згідно Закону України «Про державну службу» за зверненнями, які надійшли після 01.01.2024, підлягають перегляду.
Суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження відповідача, що пенсійна виплата позивачки підлягає перегляду відповідно до положень Постанови № 823, оскільки ця постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час як позивачці призначено пенсію державного службовця в квітні 2024.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто вони поширюють свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли після набрання нормативно-правовими актами чинності.
За змістом ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
У Рішенні від 05.04.2001 № 3-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В абз. 6 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційний Суд України від 11.10.2015 № 8-рп/2005 констатував, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 в справі № 580/6509/23 сформував правовий висновок, згідно з яким зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
Разом з тим, після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 12.07.2024 № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» розмір пенсії позивачки з 11.01.2024 був зменшений відповідачем.
Відтак, Порядок № 622 зі змінами, внесеними Постановою № 823, не підлягає застосуванню до правовідносин щодо призначення і перерахунку пенсій державних службовців, які були призначені до набрання чинності Постановою № 823, тобто до 19.07.2024 включно.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія за віком відповідно до Закону № 889-VIII позивачці призначена з 18.04.2024, тобто до внесення змін до Порядку № 622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за правилами п. 5 Порядку № 622 (у редакції Постанови № 823) довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Наведена норма чітко визначає, що довідки згідно з додатками 1-6 до Порядку № 622 (в редакції Постанови № 823) видаються виключно для призначення пенсії і не можуть бути підставою для перерахунку вже призначених пенсій державних службовців.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень, в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Враховуючи наведене вище, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі №260/6616/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар