Справа № 350/279/26
Номер провадження 2/350/437/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
12 березня 2026 року       селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, суд-

установив:

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно до закінчення навчання, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
У своїй позовній заяві позивачка зазначає, що вона є дочкою відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2014 року. Після розірвання шлюбу між батьками позивачка проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 . На підставі рішення суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона досягла повноліття, у зв`язку з чим виплата аліментів на її користь була припинена.
На даний час вона продовжує навчання. У зв`язку з навчанням вона не має можливості працювати та самостійно забезпечувати себе. Вона не має власного доходу та перебуває на повному матеріальному утриманні матері. Навчання та повсякденне життя пов`язані із значними матеріальними витратами, зокрема на: харчування; проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку; придбання одягу та взуття; придбання канцелярського приладдя; придбання навчальних матеріалів, підручників, роздруківок; оплату мобільного зв`язку; придбання засобів особистої гігієни; медичні витрати, включаючи профілактичні огляди та лікування; інші побутові та непередбачувані витрати, необхідні для нормального життя та навчання.
Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює за кордоном та має стабільний дохід. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно на період її навчання, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.
З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, а позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З копії свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою відповідача ОСОБА_2 . 
З наданих суду матеріалів справи також встановлено, що після розірвання шлюбу між батьками позивачка проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка фактично здійснює її утримання та забезпечує необхідні умови для проживання і навчання (а.с.6 -8).
Відповідно до копії довідки Калуського політехнічного фахового коледжу (а.с. 9) ОСОБА_1 є студенткою III курсу денної форми навчання вказаного навчального закладу. Термін її навчання встановлено з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року.
З акта обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с. 6) вбачається, що позивачка проживає разом із матір`ю, перебуває на її матеріальному утриманні та не має власного стабільного доходу.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
За роз`ясненнями, що містять в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Суд враховує, що позивачка, будучи повнолітньою особою, яка продовжує навчання у закладі освіти на денній формі навчання, фактично позбавлена можливості забезпечувати себе самостійно у повному обсязі, оскільки навчальний процес потребує постійної присутності та значних часових витрат на підготовку до занять. Обов`язок щодо матеріального забезпечення дитини, яка продовжує навчання, відповідно до вимог сімейного законодавства України покладається на обох батьків у межах їхніх можливостей. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності, забезпечує часткове покриття необхідних витрат позивачки на період навчання та не порушує балансу прав та інтересів сторін у справі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена при поданні позову.
Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, суд -
ухвалив :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 19 лютого 2026 року та до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , жителя с. Камінь Калуського району Івано-Франківської області на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: