ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"16" березня 2026 р. Справа № 924/8/26 

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Гладій С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши матеріали справи
за позовом фермерського господарства “Біатріс” с. Богатківці, Тернопільського району, Тернопільської області 
до товариства з обмеженою відповідальністю “Добродар Ко” м. Хмельницький 
про стягнення 532937,74 грн.

Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача : не з`явився

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство “Біатріс” с. Богатківці, Тернопільського району, Тернопільської області звернулося з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю “Добродар Ко” м. Хмельницький про стягнення 532937,74 грн., з яких 469609,80 грн. основного боргу, 58630,46 грн. пені, 4697,48 грн. інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №11220232 від 01.12.2023р.
Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 07.01.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.02.2026р.
Ухвалою суду від 05.02.2026р. відкладено підготовче засідання на 17.02.2026р.
Ухвалою суду від 17.02.2026р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/8/26 до судового розгляду по суті на 16.03.2026р.
13.03.2026р. позивач на адресу суду через електронний суд надіслав клопотання про зменшення розміру позовних вимог, у відповідності до якого останній просить стягнути з відповідача 452937,74 грн., з яких 389609,80 грн. основного боргу, 58630,46 грн. пені, 4697,48 грн. інфляційних втрат. В обгрунтування клопотання посилається на те, що відповідачем після відкриття провадження у справі сплачено заборгованість за поставлений товар в сумі 80000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №460 від 18.02.2026р. 
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що заява подана в межах строків, визначених п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України, відповідає вимогам ч.6 ст.46 ГПК України та підписана повноважною особою - представником позивача Маричем І.Ю., який діє згідно ордеру на надання правничої допомоги серія АО №1207996 від 02.01.2026р., то вона судом приймається до розгляду. У зв`язку із вказаним подальший розгляд справи здійснюється у межах заявлених позовних вимог з урахуванням їх зменшення, а предмет позову становлять вимоги про стягнення з відповідача 389609,80 грн. основного боргу, 58630,46 грн. пені, 4697,48 грн. інфляційних втрат.
Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з не надав, про причини неявки та неподання відзиву не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Повноважний представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просить проводити за відсутності представника.
Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:
01.12.2023 року між фермерським господарством “Біатріс” (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю “Добродар Ко” (Покупець) укладено договір поставки №1122023, згідно п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується постачати Покупцеві, а Покупець прийняти та оплатити товар - фрукти (свіжі), в подальшому «Товар», згідно із замовленнями Покупця, що оформлені за узгодженою сторонами формою.
Відповідно до п. 1.2 договору Постачальник постачає товар на підставі видаткової накладної, у якій зазначається дата, кількість, ціна товару, а також загальна сума, що підлягає оплаті Покупцем за поставлений товар.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що видаткова накладна складається Постачальником у відповідності до погодженого замовлення Покупця і умов цього договору та підписується уповноваженими представниками обох сторін.
Відповідно до п. 2.1 договору поставка товару здійснюється партіями. Партією товару є кількість товару, що поставляється за окремою видатковою накладною.
Згідно п. 2.2 договору Покупець надає Постачальнику замовлення на поставку товарів в електронному вигляді або в іншій прийнятній для Покупця формі, погодженій з Постачальником. Покупець у Замовленні має вказати порядковий номер, бажану дату поставки, назву, кількість товару, що має бути поставлений. Допускається оформлення замовлень у телефонній формі. Постачальник підтверджує Замовлення у тій же формі, у якій воно надане покупцем. За погодженням сторін допускається підтвердження замовлення у телефонній формі. Замовлення, оформлені у письмовій формі, є невід`ємною частиною цього Договору.
Конкретні умови поставки та строки поставки Товару визначаються Сторонами в Замовленні. Поставка здійснюється на наступних умовах: Постачальником власними силами і за власний рахунок на склад Покупця; поставка Товару здійснюється власними силами і за власний рахунок Покупця. (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 2.4. договору до моменту поставки товару, Покупець повинен надати Постачальнику факсом або засобами електронної пошти довіреність на отримання товару. При передачі товару і підписанні видаткової накладної, представник Покупця передає представнику Постачальника оригінал довіреності та ставить печатку підприємства, якщо Покупець веде діяльність з використання печатки.
Згідно п. 2.5 договору поставка товарів здійснюється при наявності довіреності у Покупця.
Пунктом 2.6 договору передбачено, що Постачальник вважається таким, що виконав своє зобов`язання по поставці, на умовах поставки товару на склад Покупця, якщо він доставив товар за адресою та в строк, визначений у підтвердженні замовлення.
Відповідно до п. 2.7 договору прийом товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем (або особою, уповноваженою Покупцем за довіреністю) в присутності представника Постачальника на складі Покупця або Постачальника, за видатковими накладними. Після завершення приймання-передачі у день поставки партії товару Покупець зобов`язаний підписати видаткову накладну та товаро-транспортну накладну. Дата поставки - дата підписання видаткової накладної.
Згідно п. 2.9. договору з моменту підписання видаткової накладної представником Покупця, поставка товару вважається такою, що відбулась належним чином, товар вважається таким, що прийнятий Покупцем по кількості і якості, а право власності на товар і ризики випадкового знищення чи випадкового пошкодження товару такими, що перейшли від Постачальника до Покупця.
Якість товару підтверджується сертифікатами якості. Копія сертифіката якості може бути надана Постачальником Покупцю на його вимогу. (п. 2.11 договору).
Згідно п. 2.13 договору враховуючи специфіку товару сторони погодились, що Постачальник не надає гарантію на товар, не відповідає за якість товару після його приймання Покупцем відповідно до умов цього Договору та підписання Покупцем (або його уповноваженим представником) видаткової накладної, збереження температурного режиму зберігання Покупцем товару.
Відповідно до п. 3.1 договору Постачальник зобов`язується постачати товар за цінами та у строки, узгоджені Сторонами. Сторони дійшли згоди про те, що ціна цього Договору визначається сумарною вартістю всіх поставлених за цим Договором товарів. Сторони домовились про те, що ціною одиниці товару, є ціна одиниці товару з ПДВ вказана в видатковій накладній. Ця ціна товару вважається узгодженою сторонами та є остаточною при поставці визначеної партії товару за видаткової накладною. Ціна товару на кожну партію може бути змінена Постачальником під час погодження замовлення Покупця.
Згідно п. 3.2 договору оплата за товар здійснюється на умовах відстрочення оплати на 14 календарних днів.
Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем у національній валюті України - гривні. Гроші за товар переводяться банківським платежем на рахунок Постачальника, що вказаний в цьому Договорі. Покупець вважається таким, що виконав своє зобов`язання по оплаті товару з моменту зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника, що підтверджується випискою банку або чеком та квитанцією каси на умовах, передбачених цим пунктом.(п. 3.3 договору).
Пунктом 3.4. договору передбачено, що Покупець зобов`язується надавати Постачальнику Акти звірення за станом взаєморозрахунків на 1 (перше) число поточного місяця до 10 (десятого) числа поточного місяця. Акти мають бути надані у письмовій формі шляхом направлення на адресу місцезнаходження Постачальника, або шляхом передачі представнику Постачальника під підпис.
Згідно п. 3.5 договору в разі невиконання Покупцем вимог п. 3.4. цього договору, Постачальник має право самостійно скласти акт звіряння та направити його Покупцю для підписання. Якщо у 5-тиденний строк з моменту отримання Покупцем акту (датою отримання вважається дата отримання рекомендованого листа Постачальника про направлення акту за даними організації поштового зв`язку) Постачальникові не буде надано ні підписаний акт, ні письмові мотивовані заперечення Покупця, такий акт вважається підписаним і прийнятим Покупцем без заперечень та має доказове значення і повну юридичну силу та вважається таким, що схвалений сторонами.
Відповідно до п. 6.3 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством.
Відповідно до п. 6.4 договору Постачальник має відповідно до умов Податкового кодексу виписати та зареєструвати податкову накладну на товар. Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з виписки та реєстрації податкової накладної якщо виписка та реєстрація податкової накладної була проведена ним у відповідності до строків та в порядку, встановленому Податковим кодексом. Постачальник не несе жодної відповідальності та звільняється з відшкодування збитків, які може понести Покупець (в тому числі від втрати суми податкового кредиту) у зв`язку з блокуванням податкових накладних органами Державної фіскальної служби, затримкою в реєстрації тощо, якщо Постачальником було виконано виписку та реєстрацію податкової накладної відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Згідно п. 7.1 договору цей договір набуває чинності після його підписання обома сторонами, діє до « 31» грудня 2024 року. Якщо жодна із сторін не висловить бажання припинити дію договору та не направить іншій стороні письмового повідомлення про це не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку договору, термін дії договору автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих же умовах. Кількість пролонгацій не обмежена.
Договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.
На виконання умов договору поставки позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1548361,96 грн., що підтверджується видатковими накладними № 10 від 17.04.2025 на суму 14640,00 грн., №10 від 29.04.2025 на суму 38880,00 грн., №15 від 13.05.2025 на суму 28560,00 грн., №20 від 26.05.2025 на суму68034,00 грн., №21 від 21.05.2025 на суму 67260,00 грн., №22 від 28.05.2025 на суму 64200,00 грн. , №23 від 30.05.2025 на суму 42854,40 грн., №8 від 12.04.2025 на суму 47460,00 грн., №7 від 05.02.2025 на суму 81000,00 грн., №3 від 09.01.2025 на суму 90000,00 грн., №4 від 18.01.2025 на суму 117000,00 грн., №5 від 31.01.2025 на суму 33138,00 грн., №6 від 05.02,2025 на суму 15090,16 грн., №14 від 12.05.2025 на суму 95852,00 грн., №17 від 19.05.2025 на суму 87135,60 грн., №18 від 20.05.2025 на суму 26100,00 грн., №1 від 02.01.2025 на суму 112500,00 грн., №2 від 09.01.2025 на суму 120024,00 грн., №9 від 14.04.2025 на суму 114902,40 грн., №12 від 07.05.2025 на суму 70050,00 грн., №13 від 08.05.2025 на суму 90825,00 грн., №16 від 14.05.2025 на суму 42271,20 грн., №19 від 22.05.2025 на суму 80605,20 грн. Вказані накладні підписані сторонами та скріплені відтиском печатки позивача без будь-яких зауважень.
Відповідач за отриманий товар з позивачем відповідно до договору №11220232 від 01.12.2023р. розрахувався частково на суму 1158752,16 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями 1617 від 16.05.2025р. на суму 50000,00 грн., №1133 від 02.01.2025р. на суму 112500,00 грн., №1159 від 09.01.2025р. на суму 90000,00 грн., №1160 від 09.01.2025р. на суму 120024,00 грн., №1200 від 31.01.2025р. на суму 117000,00 грн., №1233 від 05.02.2025р. на суму 33138,00 грн., №1486 від 14.04.2025р. на суму 96090,16 грн., №1505 від 17.04.2025р. на суму 50000,00 грн., №1542 від 30.04.2025р. на суму 50000,00 грн., №1575 від 05.05.2025р. на суму 60000,00 грн., №1610 від 15.05.2025р. на суму 100000,00 грн., №1638 від 22.05.2025р. на суму 100000,00 грн., №1717 від 24.06.2025р. на суму 50000,00 грн., №1762 від 10.07.2025р. на суму 50000,00 грн., №460 від 18.02.2026р. на суму 80000,00 грн.
Станом на момент розгляду справи відповідач за отриманий товар згідно договору з позивачем не розрахувався в сумі 389609,80 грн. 
Крім суми основного боргу, позивач нарахував відповідачу пеню згідно договору поставки в сумі 58630,46 грн. за період з 17.07.2025р. по 10.12.2025р.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати в сумі 4697,48 грн. за період з 17.07.2025р. по 10.12.2025р. 
В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач подав позов про стягнення з відповідача заборгованість за договором поставки в сумі 389609,80 грн. основного боргу, 58630,46 грн. пені, 4697,48 грн. інфляційних втрат.
Аналізуючи надані докази та пояснення учасників процесу, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 11 та ст. 509 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто сплати боргу.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають із договору поставки. Так, на підставі договору №11220232 від 01.12.2023р. позивач поставив продукцію, а відповідач прийняв продукцію на загальну суму 1548361,96 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними № 10 від 17.04.2025 на суму 14640,00 грн., №10 від 29.04.2025 на суму 38880,00 грн., №15 від 13.05.2025 на суму 28560,00 грн., №20 від 26.05.2025 на суму68034,00 грн., №21 від 21.05.2025 на суму 67260,00 грн., №22 від 28.05.2025 на суму 64200,00 грн. , №23 від 30.05.2025 на суму 42854,40 грн., №8 від 12.04.2025 на суму 47460,00 грн., №7 від 05.02.2025 на суму 81000,00 грн., №3 від 09.01.2025 на суму 90000,00 грн., №4 від 18.01.2025 на суму 117000,00 грн., №5 від 31.01.2025 на суму 33138,00 грн., №6 від 05.02,2025 на суму 15090,16 грн., №14 від 12.05.2025 на суму 95852,00 грн., №17 від 19.05.2025 на суму 87135,60 грн., №18 від 20.05.2025 на суму 26100,00 грн., №1 від 02.01.2025 на суму 112500,00 грн., №2 від 09.01.2025 на суму 120024,00 грн., №9 від 14.04.2025 на суму 114902,40 грн., №12 від 07.05.2025 на суму 70050,00 грн., №13 від 08.05.2025 на суму 90825,00 грн., №16 від 14.05.2025 на суму 42271,20 грн., №19 від 22.05.2025 на суму 80605,20 грн. 
Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст.692 ЦК України).
Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Згідно п. 3.2 договору оплата за товар здійснюється на умовах відстрочення оплати на 14 календарних днів.
Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем у національній валюті України - гривні. Гроші за товар переводяться банківським платежем на рахунок Постачальника, що вказаний в цьому Договорі. Покупець вважається таким, що виконав своє зобов`язання по оплаті товару з моменту зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника, що підтверджується випискою банку або чеком та квитанцією каси на умовах, передбачених цим пунктом. (п. 3.3 договору).
Пунктом 3.4. договору передбачено, що Покупець зобов`язується надавати Постачальнику Акти звірення за станом взаєморозрахунків на 1 (перше) число поточного місяця до 10 (десятого) числа поточного місяця. Акти мають бути надані у письмовій формі шляхом направлення на адресу місцезнаходження Постачальника, або шляхом передачі представнику Постачальника під підпис.
Згідно п. 3.5 договору в разі невиконання Покупцем вимог п. 3.4. цього договору, Постачальник має право самостійно скласти акт звіряння та направити його Покупцю для підписання. Якщо у 5-тиденний строк з моменту отримання Покупцем акту (датою отримання вважається дата отримання рекомендованого листа Постачальника про направлення акту за даними організації поштового зв`язку) Постачальникові не буде надано ні підписаний акт, ні письмові мотивовані заперечення Покупця, такий акт вважається підписаним і прийнятим Покупцем без заперечень та має доказове значення і повну юридичну силу та вважається таким, що схвалений сторонами.
Положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суд встановив, що відповідач за отриманий товар з позивачем відповідно до договору №11220232 від 01.12.2023р. розрахувався частково на суму 1158752,16 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями 1617 від 16.05.2025р. на суму 50000,00 грн., №1133 від 02.01.2025р. на суму 112500,00 грн., №1159 від 09.01.2025р. на суму 90000,00 грн., №1160 від 09.01.2025р. на суму 120024,00 грн., №1200 від 31.01.2025р. на суму 117000,00 грн., №1233 від 05.02.2025р. на суму 33138,00 грн., №1486 від 14.04.2025р. на суму 96090,16 грн., №1505 від 17.04.2025р. на суму 50000,00 грн., №1542 від 30.04.2025р. на суму 50000,00 грн., №1575 від 05.05.2025р. на суму 60000,00 грн., №1610 від 15.05.2025р. на суму 100000,00 грн., №1638 від 22.05.2025р. на суму 100000,00 грн., №1717 від 24.06.2025р. на суму 50000,00 грн., №1762 від 10.07.2025р. на суму 50000,00 грн., №460 від 18.02.2026р. на суму 80000,00 грн. 
Як встановлено судом, станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий товар згідно договору №11220232 від 01.12.2023р. перед позивачем становить 389609,80 грн., що підтверджена належними доказами та підлягає задоволенню.
Щодо нарахування позивачем суми пені судом враховується наступне.
Позивачем нараховано відповідачу пеню згідно договору №11220232 від 01.12.2023р. в сумі 58630,46 грн. за період з 17.07.2025р. по 10.12.2025р.
Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Як передбачено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 6.3 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”, розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Частиною першою ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. 
Враховуючи, що сторонами не укладено договір та не передбачено застосування штрафних санкцій у вигляді пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, а правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання слід вчиняти у письмовій формі, суд прийшов до висновку, що в частині стягнення 58630,46 грн. пені слід відмовити.
Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат, судом враховується наступне.
Позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу нарахував відповідачу 4697,48 грн. інфляційних втрат за період з 17.07.2025р. по 10.12.2025р. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат, приходить до висновку, що позивачем правомірно здійснено дані нарахування, відповідно, позовні вимоги позивача в частині стягнення 4697,48 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково. 
Відповідно до статті 73 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона, згідно із статтею 74 Господарського кодексу України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фермерського господарства “Біатріс” с. Богатківці, Тернопільського району, Тернопільської області до товариства з обмеженою відповідальністю “Добродар Ко” м. Хмельницький про стягнення 452937,74 грн. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Добродар Ко” (м. Хмельницький, вул. Проскурівська,74А, офіс. 310, код 45364735) на користь фермерського господарства “Біатріс” (с. Богатківці, Тернопільського району, Тернопільської області, код 34438448) – 389609,80 грн. (триста вісімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`ять гривень 80 коп.) основного боргу, 4697,48 грн. (чотири тисячі шістсот дев`яносто сім гривень 48 коп.) інфляційних втрат, 5914,61 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 61 коп.) витрат зі сплати судового збору.

В позові в частині стягнення 58630,46 грн. пені відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст складено 26.03.2026р. 

Суддя С.В. Гладій 

Відрук. 3 прим.:
1 - до справи
2 - позивачу (електронний суд)
3 - відповідачу (електронний суд)