Номер провадження: 33/813/600/26
Номер справи місцевого суду: 494/34/26 
Головуючий у першій інстанції Римар І. А. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Луганенко Катерини Сергіївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
на постанову Березівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 01.01.2026 о 17:16 год. в с. Заводівка по вул. Лесі Українки, 15 Березівського району Одеської області, керував т/з. Mercedes Benz E200, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору алкотестер драгер 6820 (018), результат: 0,86 проміле, тест № 257, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.9.а ПДР. 
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Луганенко К.С., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що:
- до матеріалів справи не додано документ, який підтверджує допустимість використання спеціального технічного засобу та його сертифікат; 
- огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням встановленого порядку; 
- протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським СРПП Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області сержантом поліції Копильченком О.Р., а відібрання пояснень від ОСОБА_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат алкотестера Драгер збирала інша особа, а саме інспектор СРПП Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області рядовий ОСОБА_2 , тобто неуповноважена особа;
- рапорт інспектора СРПП Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Іванова Є.М. не можна віднести до належного доказу, так як на ньому відсутній реєстраційний штамп та резолюція начальника; 
- у працівників поліції згідно зі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не було підстав здійснювати перевірку, тому що водій зупинився самостійно до під`їзду працівників поліції на службовому автомобілі; 
- матеріали адміністративної справи складалися без участі свідків;
- працівник поліції не надав можливості скористатися правничою допомогою, чим порушено право на захист.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисник Луганенко К.С. до судового засідання не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи: ОСОБА_1 отримав повідомлення 25.02.2026 о 17:18 годині, що підтверджується телефонограмою (а.с. 59); захисник Луганенко К.С. отримала судову повістку-повідомлення в електронний кабінет 27.02.2026 о 21:14:39 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 60).
В апеляційній скарзі захисник Луганенко К.С. просила розглядати скаргу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на наведене та зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та захисника Луганенко К.С.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 6 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556671 від 01.01.2026, яким зафіксовано, що 01.01.2026 о 17:16 год. в с. Заводівка по вул. Лесі Українки, 15 Березівського району Одеської області, ОСОБА_1 керував т/з. Mercedes Benz E200, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору алкотестер Драгер 6820 (018), результат: 0,86 проміле, тест № 257, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.9.а ПДР, від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);
- роздруківкою приладу Drager Alkotest 6820, відповідно до якої результат 0,86 проміле (а.с. 3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,?в якому вказано, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: рідкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння очей, проба позитивна, кількісний показник – 0,86%, від підпису акту відмовився (а.с. 4);
- відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейський запропонував пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера драгер, так як відчуває запах алкоголю, на що ОСОБА_1 погодився (17:17:28-17:18:51 хв), за результатами огляду вміст алкоголю склав 0,86 %, після чого поліцейський роз`яснив права ОСОБА_1 та запитав чи згоден з результатами приладу драгер, на що ОСОБА_1 відповів, що так ( 17:25:23 хв). 
Також міститься запис з відеореєстратора, з якого вбачається рух транспортного засобу, який згодом зупиняється та з місця водія виходить ОСОБА_1 .
Всупереч доводам скарги, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.
Доводи скарги про те, що до матеріалів справи не додано документів, які підтверджують допустимість використання спеціального технічного засобу та наявність його сертифіката, не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису вбачається, що особу було ознайомлено з відповідними документами на технічний засіб під час проведення огляду, що зафіксовано на портативний відеореєстратор працівника поліції.
Апеляційний суд відхиляє доводи скарги, що адміністративні матеріали складено неуповноваженими особами, так як зазначені процесуальні дії здійснювалися працівниками поліції, які перебували при виконанні службових обов`язків, та діяли в межах наданих їм повноважень. 
Сам по собі факт участі кількох працівників поліції у фіксації обставин правопорушення та оформленні матеріалів не свідчить про порушення вимог закону і не впливає на допустимість зібраних доказів.
Необґрунтованим є посилання захисника щодо безпідставності зупинки, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Положення Інструкції пов`язують обов`язок водія пройти огляд на вимогу поліцейського саме з наявністю підстав у поліцейського вважати, що водій знаходиться у стані сп`яніння, а не із зупинкою транспортного засобу, тому у даному випадку відсутні підстави для застосування доктрини «плодів отруйного дерева» та вважати недоведеним факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через відсутність в матеріалах справи підстав зупинки транспортного засобу такого водія за встановленого факту керування таким транспортним засобом.
Доводи про те, що рапорт інспектора СРПП Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Іванова Є.М. не можна віднести до належного доказу через відсутність на ньому реєстраційного штампа та резолюції керівника, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини самі по собі не свідчать про недопустимість такого документа як доказу. 
Рапорт працівника поліції є службовим документом, який містить відомості про обставини події, і підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи.
Щодо доводу скарги, що матеріали адміністративної справи складалися без участі свідків, апеляційний суд вказує таке.
Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
На виконання вказаних норм, працівниками поліції додано до матеріалів справи відеозаписи, а тому залучення свідків під час фіксації відповідних обставин не є обов`язковим.
Щодо доводу скарги, що працівник поліції не надав можливості скористатися правничою допомогою, чим порушено право на захист, апеляційний суд вказує, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватися послугами адвоката, проте ОСОБА_1 не виявив таке бажання. 
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». 
Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Луганенко Катерини Сергіївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Березівського районного суду Одеської області від 04 лютого 2026 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду    М.В. Назарова