ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1267/26       Головуючий суддя І інстанції Золотоверха О.О.
Апеляційне провадження № 33/818/962/26     Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року        м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря Вакули Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2026  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , старшого лейтенанта, помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи – начальника юридичної служби, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 

Постановою встановлено, що згідно протоколу ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026, який надійшов до суду 10.02.2026, старшого лейтенанта ОСОБА_1 був виявлений в АДРЕСА_2 03.02.2026 о 11:45 год. з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. В подальшому проведено огляд на стан сп`яніння, результат – 3.21 проміле.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2026 стосовно нього скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що висновки суду, що викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він не виконував службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння, а також за обставин справи, що викладені в протоколі, фактично не було можливим доставити його з селища Малинівка до міста Чугуєва за 2 хвилини.
Апелянт зазначає, що судового розгляд проведено за його відсутності, тобто з порушенням його процесуального права на захист, без дослідження усіх матеріалів справи та дослідження усіх обставин справи. Вказує, що судом першої інстанції достеменно не встановлено наступне: чи дійсно він виконував обов`язки військової служби 03.02.2026 та перебував у цей день об 11 год. 45 хв. за адресою: АДРЕСА_2 ; чи дійсно вказана адреса є територією військової частини НОМЕР_1 ; чи уповноважений офіцер ІНФОРМАЦІЯ_2 , капітан ОСОБА_2 складати протоколи про військові адміністративні правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що у протоколі ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026 міститься не його підпис та виконано іншою особою, не зазначені відомості про свідків, а також в ньому не розкрито склад та суть адміністративного правопорушення. Зазначає, що огляд проведення з порушенням Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2024 №32 (далі – Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2024 №32), матеріали справи не відеозапису його огляду на стан алкогольного сп`яніння, акт огляду №199 не відповідає за формою та змістом затвердженій формі акта огляду відповідно до додатку 2 Порядку застосування спеціальних технічних засобів і тестів при проведенні огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду та оформлення його результатів, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 16.04.2025 № 24 (далі – Порядок, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 16.04.2025 № 24).
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу,  ОСОБА_1 також посилається на те, що у роздруківці тесту №00752 зазначено, що він є додатком до протоколу №0578, але в матеріалах справи такий протокол відсутній, у зв`язку з чим, всупереч вимог Закону, до протоколу ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026 не було долучено акт огляду, складено відповідно до Порядку, а також результати огляду спеціального технічного засобу. Зазначає, що у роздруківці тесту №00752 також міститься підпис іншої особи, а не його.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але останній повідомлявся судом апеляційної інстанції про дату, місце та час апеляційного розгляду шляхом надсилання йому 26.03.2026 судової повістки в електронному вигляді в його електронний кабінет, що підтверджується відомостями довідки про доставку електронного документу, що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України №28 від 23.01.2023. 
Крім того, судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 26.03.2026 направлялася ОСОБА_1 судова повістки на адресу його місця мешкання, яку він зазначив в апеляційній скарзі, але вона повернулась до суду у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою.
При цьому, до початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву, в якій він підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив провадити апеляційний розгляд за його відсутності, оскільки він є військовослужбовцем та наразі бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф на території Харківської області.
Поряд з цим, належить врахувати, що ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2026 та він подав заяву про проведення апеляційного розгляду за його відсутності. 
За таких обставини, апеляційний суд, враховуючи наявність заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, а також те, що останній був належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, апеляційний суд вирішив провадити апеляційний перегляд оскаржуваної постанови без участі апелянта, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
За таких обставин, згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Цих обставин також не встановлено і судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.
Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного розгляду.
Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в стані сп`яніння.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме відомостями: протоколу серії ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026; акта № 199 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; роздруківці тесту на алкоголь, проведеного за допомогою приладу Алкофор 507 від 03.02.2026; письмової заяви ОСОБА_1 , в якій він визнає свою вину та просить провести судовий розгляд без його участі. 
З відомостей протоколу серії ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026 вбачається, що 03.02.2026 об 11 год. 45 хв. старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , представниками Військової служби правопорядку з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. В подальшому старшого лейтенанту юстиції ОСОБА_1 було доставлено до відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Алкофор 507 (№IUMB800034). Результат огляду – 3,21 проміле, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП. У результаті проведено огляду на стан сп`яніння встановлено: Алкофор 507 (№IUMB800034), алкогольне сп`яніння, акт №199, тест №00752, 3,21 проміле, об 11 год. 47 хв. від 03.02.2026 (а.с.1-2).
Належить також взяти до уваги, що протокол серії ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026, складений відповідно до вимог Інструкції № 329 від 23.10.2021, у тому числі щодо зазначення у ньому дати і місця його складання, посади, прізвища, імені, по батькові особи, яка його склала; відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, зафіксовані у ньому відомості узгоджуються із сукупністю інших доказів, тому суд доходить висновку, що цей документ складений у передбачений законодавством спосіб.
Отже, протокол серії ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026 складений у відповідності до ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та який особисто підписав останній без будь-яких зауважень, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга в цій частині є суб`єктивної та безпідставною (а.с.1-2). 
При цьому, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі (а.с.1 зворотна сторона). 
Окрім цього, з акта №199 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду за допомогою Алкофор 507 (№IUMB800034) складає 3,21 проміле. Огляд проведено у зв`язку із встановленням у ОСОБА_1 наступних ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини; порушення координації рухів; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. З результатами огляду ОСОБА_1 згоден, що засвідчив особистим підписом (а.с.5).
З роздруківки технічного засобу Алкофор 507 вбачається, що 03.02.2026 об 11 год. 47 хв. у ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алкофор 507 (серійний номер №IUMB800034, тест №00752) та результат огляду складає 3,21 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі роздруківки (а.с.4).
Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_1 , останній просив провадити судовий розгляд у справі за протоколом серії ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026 за його відсутності, а також зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, визнає в повному обсязі, заяв та доповнень до протоколу не має (а.с.3).
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 про неможливість врахування судом відомостей вищенаведеної роздруківки спеціального технічного засобу з тієї підстави, що в ній зазначено про те, що вона є додатком до протоколу «№0578», який, на думку апелянта, відсутній в матеріалах справи, на переконання апеляційного суду, є суб`єктивними та формальними, оскільки протокол від 03.02.2026 стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП має саме такий номер, який зазначений у роздруківці технічного засобу Алкофор 507 від 03.02.2026. 
Також апеляційний суд зауважує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено 03.02.2026 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про свідчить їх особистий підпис в акті №199 огляду на стан алкогольного з використанням спеціального технічного засобу, а тому відсутні будь-які порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині також є безпідставною та необґрунтованою.
При цьому, незазначення в акті №199 огляду на стан алкогольного з використанням спеціального технічного засобу дати його складання, на що посилається в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, не є істотним та підставою для визнання огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсним, оскільки інші відомості, які містить цей акт, повністю відповідає вимогам Порядку, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 16.04.2025 № 241) та узгоджуються з відомостями решти письмових доказів у справі, а тому апеляційний суд ставить критично до цих тверджень апелянта.
Окрім цього, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Алкофор 507 та він наполягав на проведенні відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, повністю спростовуються відомостями протоколу ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026, акта №199 огляду на стан алкогольного з використанням спеціального технічного засобу, роздруківки технічного засобу Алкофор 507 (серійний номер №IUMB800034, тест №00752) від 03.02.2026 та письмової заяви ОСОБА_1 , в яких він не зазначав будь-яких зауважень щодо проведеного огляду.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, відсутні докази того, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні його огляду на стан сп`яніння саме у закладі охорони здоров`я та був позбавлений можливості проходження такого огляду.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що його фізично не було можливим доставити за дві хвилини з смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області до відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , апеляційний суд відхиляє, оскільки у протоколі серії ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026 та роздруківці тесту на алкоголь, проведеного за допомогою приладу Алкофор 507 від 03.02.2026, зазначено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння об 11 год. 47 хв. 03.02.2026 та результат огляд виявився позитивним, який складав 3,21 проміле. При цьому, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить обґрунтованих доводів про те, яким чином зазначення у протоколі серії ДНХ\Ч\0578 про військове адміністративне правопорушення від 03.02.2026 час його виявлення об 11 хв. 45 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , спростовують та безпосередньо впливають на позитивний результат його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціально технічного засобу Алкофор 507, який був проведений цього ж дня об 11 хв. 47 хв. та складав 3,21 проміле.
Посилання ОСОБА_1 на той факт, що матеріалами справи не доведено, що він знаходився під час виконання службових обов`язків на момент його виявлення 03.02.2026 об 11 хв. 45 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , та його затримання з метою доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не приймається, оскільки відповідних відомостей, які б це спростовували стороною захисту не надано. 
Апеляційний суд також бере до уваги, що ОСОБА_1 є помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи, начальником юридичної служби цієї військової частини, але не надав суду офіційних документів, у тому числі за підписом його безпосереднього командира, на підтвердження його версії, що він не виконував обов`язків військової служби за обставин події у цій справі, тобто на спростування відомостей письмових доказів у справі та висновків суду щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Суд також бере до уваги те, що, незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівників Військової служби правопорядку, у тому числі під час доставлення ОСОБА_1 до відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведення його огляду на стан сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення та адміністративних матеріалів за цим протоколом, ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом і він не звертався зі скаргами на дії цих осіб до командування ІНФОРМАЦІЯ_5 або до відповідних вищих посадових осіб, у тому числі до ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку ст.267 КУпАП, з метою проведення службової перевірки та притягнення до дисциплінарної відповідальності, хоча мав для цього достатньо часу. 
Крім того, стороною захисту не надано суду доказів про те, що вона зверталася до правоохоронних органів із заявою, в порядку ст.214 КПК України, щодо внесення відомостей до ЄРДР з метою порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи та перевищенні своїх службових повноважень працівниками Військової служби правопорядку, а тому апеляційні доводи в цій частині, у тому числі, щодо підробки його особисто підпису у процесуальних документів у цій справі та безпідставного складання офіцером ІНФОРМАЦІЯ_7 , капітаном ОСОБА_5 адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ\Ч\0578 від 03.02.2026 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, є необґрунтованими та суб`єктивними.
Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівників Військової служби правопорядку щодо складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ\Ч\0578 від 03.02.2026 за ч.3 ст.172-20 КУпАП та адміністративних матеріалів за цим протоколом.
Апеляційний суд також зазначає, що ОСОБА_1 не подавав до суду будь-яких клопотань про виклик та допит свідків з метою підтвердження його версії про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зацікавленими особами у розгляді цієї справи або є особами, які перебувають у відносинах підлеглості, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими. 
Що стосується доводів ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист через проведення судового розгляду за його відсутності, на переконання апеляційного суду, такі твердження апелянта також є суб`єктивними та необґрунтованими, оскільки в своїй письмовій заяві, яка була адресована голові Чугуївського міського суду Харківської області, ОСОБА_1 просив провадити судовий розгляд у цій справі за його відсутності та зазначив, що свою вину визнає у повному обсязі (а.с.3).
Крім того, судом апеляційної інстанції прийнято до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2026 та судом надано стороні захисту достатньо часу для подання нових доказів у справі на підтвердження його доводів щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної постанови, але ОСОБА_1 цією процесуальною можливістю не скористався і не з`явився в судове засідання до апеляційного суду, не надавши суду нових доказів, які могли спростувати висновки суду першої інстанції, що викладені в оскаржуваній постанові, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині є необґрунтованою та безпідставною. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
Отже, доводи ОСОБА_1 , які він зазначив в апеляційній скарзі, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а також події цього правопорушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. 
Таким чином, під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).
Отже, апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції, у повній відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За таких обставин, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП та відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков