Справа №639/2523/26
Провадження №2-а/639/52/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
21 квітня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова:
головуючого судді –Труханович В. В.,
за участю секретаря –Бірюк А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу №639/2523/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі його представника адвоката Романченка Олексія Михайловича, до   ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої просила суд скасувати постанову від 15 серпня 2025 року № 5001 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену начальником   ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України закрити справу у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, стягнути судові витрати.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.03.2026 позивач з постанови Великобурлуцького ВДВС у Куп`янському р-ні Харківської обл. від 13.03.2026 у ВП № 80434366 про арешт банківських рахунків дізнався про прийняття відповідачем постанови від № 5001 від 15.08.2025 про стягнення з позивача штрафу в розмірі 34 000,00 грн. Повістку позивач не отримував, протокол не підписував, повідомлення про явку в ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду адміністративного матеріалу не отримував, як і не отримував саму оскаржувану постанову.Копію постанови надано 20.03.2026. З оскаржуваної постанови від № 5001 від 15.08.2025 вбачається, що 15.08.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що полягає у неявці до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 06.07.2025 на 14:00 по повістці № 4193904, що була йому направлена на адресу реєстрації: АДРЕСА_1 . При цьому в постанові зазначено, що розгляд адміністративної справи відбувся за участі ОСОБА_1 09 жовтня 2025 року (тобто через 2 місяці після винесення постанови) та накладено штраф в сумі 17 000,00 грн. Крім того в постанові зазначено про подвоєння штрафу до суми 34000,00 грн., про набрання нею законної сили 26 серпня 2025 року та визначено строк на пред`явлення до виконання - 26 листопада 2025 року. Із заяви про передачу оскаржуваної постанови на примусове виконання вбачається (вих. № 3328 від 03.03.2026), що передана вона на примусове виконання поза межами строку - 03.03.2026 (тобто через 2,5 місяці після закінчення перебігу строку на її примусове виконання). В обгрунтування оскаржуваної постанови відповідач підкреслив, що п. 41 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 560 від 16.05.2024, передбачено, що належним оповіщенням військовозобов`язаного про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Проте згідно із відомостями реєстру територіальної громади ОСОБА_1 з 26.10.2022 зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 і цю адресу реєстрації як ВПО він зазначив при уточненні військово-облікових даних в Резерв+.На повідомлену позивачем адресу міста проживання в м. Харкові відповідач повістку не надсилав, що є явним протиріччям між тим, про що відповідач зазначає в оскаржуваній постанові, з тим, на що він посилається в якості обгрунтування законності своїх дій. Крім того, позивач є особою з інвалідністю 3 групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 27.03.2024, а з 10.04.2025 - є особою з інвалідністю внаслідок війни (20.09.2022 в селищі Дворічна Куп`янського району він отримав тяжкі поранення - мінно-вибухову травму внаслідок військових дій). Відповідачем йому оформлено відстрочку у зв`язку з інвалідністю по п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» до кінця мобілізації, що підтверджується відомостями електронного військово-облікового документа позивача. З цього вбачається, що всі облікові відомості для уточнення яких він викликав позивача повісткою, відповідач мав можливість отримати в порядку електронної взаємодії з Державними реєстрами, зокрема і ті, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи з 27.03.2024.
Отже, позивач вважає постанову від 15.08.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу 17 000,00 гри незаконною і необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 27 березня 2026 року клопотання представника позивача про визнання причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення строку для подання позовної заяви задоволено. Визнано причини пропуску строку для звернення до суду з позовною заявою поважними. Поновлено ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне. Витребувано докази.
06 квітня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого повідомлено, що в матеріалах справи №5001 про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП наявна копія повістки №4193904, в якій зазначено що позивачу належало з`явитись 06.07.2025 року о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_2 ). Наявність номеру НОМЕР_2 опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення свідчить про те, що така повістка надсилалась на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням. В позові просив ввідмовити.
08 квітня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив згідно якого повідомлено, що у позовній заяві зазначено про те, що оскаржувана постанова складена з порушенням вимог законодавства, оскільки повідомлення про розгляд справи як на 15.08.2025, так і на 09.10.2025 позивач не отримував; з постанови вбачається, що повістка № 4193904 направлялась за місцем реєстрації на територію активних бойових дій в селище Дворічна Куп`янського району Харківської області; к постанові не зазначено який саме нормативно-правовий акт порушив позивач; відповідач не зазначив яких саме даних йому не вистачило після їх уточнення позивачем через застосунок «Резерв+»; керівником відповідача не враховано, що позивач є особою з інвалідністю, тому всі необхідні дані він мав можливість отримати з державних реєстрів в порядку електронної взаємодії, що виключає адміністративну відповідальність за ст. 210-1 КУпАП; закінчив свій перебіг строки притягнення до адміністративної відповідальності (фактичний розгляд 09.10.2025 повістки з явкою на 06.07.2025 та на пред`явлення постанови до виконання. Окрім грубого порушення порядку розгляду адміністративної справи, відповідач склав протокол 15.08.2025 самостійно без підпису та ознайомлення позивача та без складення акту про відмову від його підпису. Відповідач приклав поштовий опис вкладення та друковану повістку з № 4193904 від 26.06.2025 з вказаною в ній задекларованою адресою позивача (ВПО) в АДРЕСА_3 , проте в постанові зазначено, що ця ж сама повістка направлялась за адресою АДРЕСА_3 .При цьому доказів відправки повістки на адресу в м. Харкові не надано. Формування тексту повістки та поштового опису до неї не означає її направлення.У протоколі від 15.08.2025 зазначено про розгляд справи 15.08.2025 о 09:00, позаяк в постанові зазначено про те, що адміністративний матеріал фактично розглянуто 09.10.2025 з явкою позивача.Графа про отримання копії постанови не заповнена, що ставить під сумнів її прийняття у присутності позивача.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені статею 286 КАС України § 2. «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Глави 11 « Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ».
Відповідно до ч.2 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Оскільки у справі даної категорії законом не передбачено подання таких заяв по суті справи, як відповідь на відзив, суд враховує подану представником позивача заяву у формі відповіді на відзив в якості письмових пояснень з метою забезпечення можливості учасників ефективно реалізувати гарантовані статтею 44 КАС України процесуальні права нанадання пояснення суду, наведення свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, та без участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з?явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У відповідності до ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу справа у відсутності нез?явившихся сторін, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що що "15 серпня 2025" року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 48).
Зі змісту протоколу вбачається, що 15 серпня 2026 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 
ОСОБА_1 оповіщений належним чином про необхідність явки, однак у вказаний час до не з?явився про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В протоколі ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09-00 год. 15.08.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Протокол ОСОБА_1 не підписаний, також не містить підпису особи, що його складала (а.с. 48).
В подальшому, начальником начальником   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову про адміністративне правопорушення 15 серпня 2025 року № 5001 відносно ОСОБА_1 , в якій вказано, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 .
На розгляд справи 09.10.2025 ОСОБА_1 з?явився.
Так, військовозобов?язаному гр. ОСОБА_1 була направлена повістка №4193904, яка сформована за місцем його реєстраці, а саме: АДРЕСА_1 , про виклик до  ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.07.2025 о 14-00 год. для уточнення даних.
Таким чином, ОСОБА_1 обув повіщений належним чином про необхідність явки, однак у вказаний час до не з?явився про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (а.с. 47). 
Однак,позивач не згоден з вище зазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме постановою від 15 серпня 2025 року № 5001, оскільки йому належним чином повістка не вручалась, про її направлення взагалі не було нічого відомо, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом задля захисту його прав та інтересів.
Так, відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.      
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII).     
Так, згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.        
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.   
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:       уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;           
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;         проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;        
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;            виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.
Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення діяв особливий період.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).
Відповідно до абзацу 2 частини 1 та частини 3 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі по тексту Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.
Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Розпорядження керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки розсилається відповідним органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти.
Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.
Згідно з абзацом 3 частини 9 статті 29 Закону № 2232-XII поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).
З аналізу наведених норм слідує, що громадянин повинен прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити територіального центру комплектування та соціальної підтримки про поважність причин не прибуття за повісткою.
Судом встановлено, що фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, на підставі спірної постанови від 15 серпня 2025 року № 5001 слугувало неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних 06 липня 2025 року.
Відповідно до статті 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку -
тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -
тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -
тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведеного слідує, що для кваліфікації дій за частиною 3 статті 210 КУпАП необхідним є встановлення кваліфікуючої ознаки правопорушення: вчинення такого порушення особою в особливий період.
Положеннями статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина 1 статті 247 КУпАП).
До матеріалів надано постанову №5001 від 15.08.2025винесену начальником Новобаварського об? єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Зі змісту даної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 не прибув 06.07.2025 за викликом по повістці №4193904 до  ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних (а.с. 47).
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
В матеріалах справи наявна повістка №4193904, яка сформована на ім?я ОСОБА_1 , адреса зазначена як: АДРЕСА_4 .
Зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 належить з?явитись 06.07.2025 о 14-00 год. до  ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних для уточнення даних (а.с. 49).
Як вбачається, з скріншоту додатку «Резерв+», адреса проживання ОСОБА_1 зазначена як АДРЕСА_4 .
Разом з цим, як вбачається зі змісту постанови від 15 серпня 2025 року № 5001, військовозобов?язаному гр. ОСОБА_1 була направлена повістка №4193904, яка сформована за місцем його реєстраці, а саме: АДРЕСА_1 , про виклик до   ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.07.2025 о 14-00 год. для уточнення даних.
При цьому, відомостей, які б підтверджували направлення вищевказаної повістки ОСОБА_1 за його задекларованим місцем проживання або за фактичним місцем проживання, або вручення повістки особисто ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 отримав повістку про явку до до  ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.07.2025 о 14-00 год. для уточнення даних матеріали справи не містять. 
А отже, відповідач, будучи суб?єктом владних повноважень, не врахував всіх обставин справи чим допустив неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в подальшому – Порядок № 1487).
Порядком № 1487 передбачено перелік державних органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.
Судовим розглядом встановлено, що відповідачем не зазначено у постанові про адміністративне правопорушення, які саме дані позивач не уточнив. При цьому, обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних позивача у спосіб, установлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем не надано.
Із урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що, оскільки відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_1 отримав повістку про явку до до 2 відділу Куп?янського ІНФОРМАЦІЯ_3 06.07.2025 о 14-00 год. для уточнення даних, а також  доказів неможливості отримання з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних ОСОБА_1 , то відповідно до Примітки ст. 210 КУпАП, відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з положеннями ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки:
«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Як вже було зазначено у рішенні вище, що "15 серпня 2025" року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 48).
Однак, вищевказаний протокол не містить підпису ОСОБА_1 , акту у разі відмови від отримання протоколу, а також не містить підпису особи, яка склала протокол.
Крім того, якщо складання протоколу відносно ОСОБА_1 мало місце 15 серпня 2025 року, під час складання якого позивача було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о "09" годині "00" хв. 15.08.2025, а отже ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи пізніш як за три доби до дня її розгляду.
Також, у постанові від 15.08.2025 № 5001 вказано, що адміністративний матеріал фактично розглянуто 09.10.2025 з явкою ОСОБА_1 , тоді як постанова винесена 15.08.2026 та не містить підпису ОСОБА_1 .
Вищевикладене, викликає у суду обґрунтовані сумніви у достовірності відомостей, визначених у таких документах, оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки унеможливлює врахування судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, наданих відповідачем доказів.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а.
Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідачем не доведено шляхом надання належних, достатніх та допустимих доказів дотримання адміністративної процедури, а відтак, і наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови №4340 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 15 серпня 2025 року начальником Новобаварського об*єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_7 про притягнення ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн слід скасувати, а провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 139, 205, 241-246, 286 КАС України, ст. 8, 19, 61, 67 Конституції України, ст. 10, 14 КУпАП, ст. 1 «Про оборону України», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Скасувати постанову від 15 серпня 2025 року № 5001 в справі про адміністративне правопорушення винесену начальником Новобаварського об?єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_7 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою:       АДРЕСА_4 ;
Відповідач: Відповідач:   ІНФОРМАЦІЯ_8 ,код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 21.04.2026

Суддя В.В. Труханович