СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року Справа № 480/1399/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1399/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просить:
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 08.01.2024 № 182950008734 в частині відмови у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 водієм міського пасажирського транспорту (автобусів) ПП "Корунд-С" у періоди: квітень 2020 року, квітень 2021 року, з 01.02.2005 по 13.02.2017, з 15.02.2017 по 17.05.2021, та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 січня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 стаж роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусів) ПП "Корунд-С" у період: квітень 2020 року, квітень 2021 року, з 01.02.2005 по 13.02.2017, з 15.02.2017 по 17.05.2021, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 21 листопада 2023 року. 
Свої вимоги мотивує тим, що 02.01.2024 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України, і на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах його вік становив 55 років 1 місяць. Рішенням №182950008734 від 08.01.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії. Свою відмову в призначенні пенсії відповідач обґрунтував посиланням на вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 3 ст. 44, п. 8 ч. 2 ст. 114) та на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, зазначивши що страховий стаж заявника становить 37 років 7 місяців 12 днів, стаж роботи водієм міського пасажирського транспорту не визначений, в результаті розгляду наданих документів доданих до заяви:
- до страхового стажу не зараховано періоди роботи протягом квітня 2020 року, квітня 2021 та березня - травня 2022, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків;
- до стажу водієм міського пасажирського транспорту не зараховано періоду роботи з 01.02.2005 по 13.02.2017 та з 15.02.2017 по 17.05.2001, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 11.03.2023 № 23, на посаді «водій міського пасажирського транспорту (автобусів)», який здійснював перевезення пасажирів на автобусах марки «Богдан» на місцевих маршрутах.
Позивач не погоджується із вказаним рішенням, оскільки його стаж роботи на посаді водій міського пасажирського транспорту (автобусів) належним чином підтверджується записами трудової книжки, довідкою ПП «Корунд-С» та іншими документами, доданими до заяви. Позивач вважає відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною та такою, що порушує його права.
Ухвалою суду від 27.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, пояснень щодо позову.
15.03.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачу правомірно було відмовлено у зарахуванні пільгового стажу в зв`язку із тим, що згідно з актом перевірки достовірності та обґрунтованості поданих відомостей, поданих для призначення пенсій від 11.08.2023 № 1800-1005-7/6876, на підставі особових карток, позивач працював на посадах “водій”, “водій автотранспортних засобів” та “водій міських та приміських маршрутів” протягом лютого 2005 року-травня 2021 року. В розрахунково платіжних відомостях значиться, посада “водій”. В наказах про створення бригад: за 2005 рік не зазначено обслуговування маршрутів; за 2007 рік зазначено обслуговування міських маршрутів; за 2008-2009 роки зазначено обслуговування приміських та міських маршрутів, а також здійснення перевезення на замовлення; за 2010 рік — закріплення водіїв для закріплення перевезення міських, приміських та міжміських маршрутів; за 2011-2012 роки зазначено обслуговування приміських та міських маршрутів; за 2014-2021 роки зазначено обслуговування міських маршрутів, а також здійснення перевезення на замовлення. Враховуючи відсутність доказів роботи водієм міського пасажирського транспорту було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.
18.03.2024 від третьої особи до суду надійшло пояснення щодо позову, в якому зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області жодним чином не порушені права ОСОБА_1 при здійсненні розрахунку страхового стажу при вирішенні питання про призначення пільгової пенсії за віком.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, зазначає наступне.
02.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За результатом розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення № 182950008734 від 08.01.2024, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту. В рішенні № 182950008734 від 08.01.2024 зазначено, що вік заявника 55 років 1 місяць. Страховий стаж заявника становить 37 років 7 місяців 12 днів, стаж роботи водієм міського пасажирського транспорту не визначений, в результаті розгляду наданих документів доданих до заяви:
- до страхового стажу не зараховано періоди роботи протягом квітня 2020 року, квітня 2021 року та березня - травня 2022 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків;
- до стажу водієм міського пасажирського транспорту не зараховано періоду роботи з 01.02.2005 по 13.02.2017 та з 15.02.2017 по 17.05.2001, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 11.03.2023 № 23, на посаді «водій міського пасажирського транспорту (автобусів)», який здійснював перевезення пасажирів на автобусах марки «Богдан» на місцевих маршрутах. Згідно з актом перевірки достовірності та обґрунтованості поданих відомостей, поданих для призначення пенсій від 11.08.2023 № 1800-1005-7/6876, на підставі особових карток, позивач працював на посадах “водій”, “водій автотранспортних засобів” та “водій міських та приміських маршрутів” протягом лютого 2005 року-травня 2021 року. В розрахунково платіжних відомостях значиться, посада “водій”. В наказах про створення бригад: за 2005 рік не зазначено обслуговування маршрутів; за 2007 рік зазначено обслуговування міських маршрутів; за 2008-2009 роки зазначено обслуговування приміських та міських маршрутів, а також здійснення перевезення на замовлення; за 2010 рік — закріплення водіїв для закріплення перевезення міських, приміських та міжміських маршрутів; за 2011-2012 роки зазначено обслуговування приміських та міських маршрутів; за 2014-2021 роки зазначено обслуговування міських маршрутів, а також здійснення перевезення на замовлення. Отже, вищевказаним актом перевірки достовірності та обґрунтованості поданих відомостей, поданих для призначення пенсій, не підтверджено повну зайнятість на посаді "водій міського пасажирського транспорту (автобусів)".
Позивач не погоджується із неврахуванням до пільгового стажу періодів роботи: квітень 2020 року, квітень 2021 року, з 01.02.2005 по 13.02.2017, з 15.02.2017 по 17.05.2021, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушеного права.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Також, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (далі - Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
В даному випадку, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії була та обставина, що актом перевірки достовірності та обґрунтованості поданих відомостей, поданих для призначення пенсій, не підтверджено повну зайнятість на посаді "водій міського пасажирського транспорту (автобусів)".
При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2005 року N 21-1, затвердженого на виконання наведеного вище Закону, встановлено наступне.
Згідно із пунктом 1.1 зазначеного Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 наведеного Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, а днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Відповідно до пунктів 1.9 Порядку передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви, а у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник сервісного центру, крім іншого, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що рішення щодо призначення пенсії приймається пенсійним органом за наявності усіх документів про призначення пенсії. Органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями збирати необхідні для розгляду заяви особи (у тому числі щодо призначення пенсії) документи.
Отже, у випадку виявленої відсутності необхідних документів для призначення позивачу пенсії, відповідач мав можливість вчинити дії, спрямовані на їх отримання від відповідних органів (осіб), або ж письмово повідомити заявника про необхідність подання додаткових документів.
Отже, суд звертає увагу, що Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Водночас, як вбачається з копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 23.07.1987 (а.с. 10-11) у ній містяться записи:
- № 31 від 01.02.2005 Приватне підприємство "Корунд-С" Прийнятий на роботу водієм автомобіля на автобуси всіх марок машин по 3 класу на міські маршрути. Наказ № 1-к від 01.02.2005;
- № 34 від 13.02.2017 Звільнений з роботи за згодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Наказ № 33-к від 13.02.2017;
- № 35 від 15.02.2017 Приватне підприємство "Корунд-С" Прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів 3-го класу на автобуси всіх марок, на міські маршрути. Наказ № 35-к від 14.02.2017; 
- № 36 від 17.05.2021 Звільнений з роботи з посади водія автотранспортних засобів за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Наказ № 22-к від 17.05.2021.
Крім того, факт роботи позивача у спірні періоди на посаді водія міського пасажирського транспорту підтверджується особовими картками форми П-2 (а.с. 13-14), в яких у розділі ІІІ "Призначення та переведення" у графі "Професія (посада)" зазначено водій на міські маршрути, а також наказами ПП "Корунд-С" №5 ВР від 10.01.2006, №3-ВР від 03.01.2007, №3-ВР від 03.01.2008, №3-ВР від 02.01.2009, № 69-ВР від 30.12.2009, № 5-ВР від 04.01.2011, № 65-ВР від 26.12.2012, №5-ВР від січня 2012, № 5-ВР від 02.01.2014, № 5- ВР від січня 2015, №79- ВР від 29.12.2015, №77-ВР від 18.12.2017, № 05- ВР від 03.01.2017, №50- ВР від 26.12.2018, №37-ВР від 26.12.2019 (а.с. 15-39), зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 під час роботи на даному підприємстві входив до складу бригад, закріплених для обслуговування міських маршрутів.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.
Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Отже, на переконання суду, неточність формулювань в окремих первинних документах не може бути підставою для позбавлення позивача права на зарахування спірних періодів до спеціального стажу за умови підтвердження факту роботи на посаді водія міського пасажирського транспорту іншими належними доказами.
Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу, зокрема, для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
За змістом наведеної норми обов`язковою умовою для призначення пенсії на пільгових умовах є робота водієм саме міського пасажирського транспорту.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно довідки про підтвердження наявного пільгового трудового стажу Приватного підприємства "Корунд-С" від 01.08.2023 № 23 ОСОБА_1 працював в ПП "Корунд-С" і за періоди з 01.02.2005 по 13.02.2017, з 15.02.2017 по 17.05.2021 виконував перевезення пасажирів на автобусах марки "Богдан" на міських маршрутах за професією, посадою водій міського пасажирського транспорту (автобусів) (а.с. 12).
Належних доказів того, що видана довідка є недійсною чи містить неправдиву інформацію відповідачем не надано. 
Таким чином, відповідачем безпідставно зазначається про те, що періоди роботи позивача у ПП "Корунд-С" з 01.02.2005 по 13.02.2017, з 15.02.2017 по 17.05.2021 не повинні бути зараховані до пільгового стажу позивача. 
Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи квітень 2020 року, квітень 2021 року з підстав відсутності в реєстрі застрахованих осіб даних про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058).
Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 20 Закону № 1058-ІV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина десята статті 20 Закону № 1058-ІV).
Згідно з абзацом першим частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-ІV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
З вищенаведених положень статті 20 Закону № 1058-ІV слідує, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.
Оскільки обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, яке здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи, а невиконання цього обов`язку страхувальником позбавляє працівника соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, суд вважає це неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
В свою чергу, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не може бути підставою для позбавлення працівника права на призначення чи перерахунок пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії працівникові періоду його роботи.
Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а , від 04 серпня 2018 року в справі № 482/434/17, від 17 липня 2019 в справі № 144/669/17, від 01 листопада 2018 року в справі № 199/1852/15.
Як встановлено із довідки ПП "Корунд-С" від 01.08.2023 № 23 та особової картки водія форми П-2, у період з 25.03.2020 по 03.04.2020 ОСОБА_1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати (карантин).
Відповідно до статті 34 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП України) простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Згідно зі статтею 113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Статтею 26 Закону України «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Законом України від 17.03.2020 №530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" статтю 84 КЗпП України доповнено частиною четвертою такого змісту: "У разі встановлення Кабінетом Міністрів України карантину відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" термін перебування у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину не включається у загальний термін, встановлений частиною другою цієї статті".
Аналогічні положення містяться у статті 26 Закону України "Про відпустки".
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача квітень 2020 року та квітень 2021 року протиправно не були враховані відповідачем до страхового стажу позивача.
Таким чином, на час звернення позивача до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах як загальний страховий стаж позивача так і пільговий стаж на посаді водія міського пасажирського транспорту (автобусів) становить необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, період роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу цього виду пенсії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що ГУ ПФУ в Миколаївській області, відмовивши позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не дотрималося вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення в спірній частині, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу спірних періодів, та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з частинами 1-2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Виходячи з встановлених фактичних обставин справи та відповідно до заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне з метою повного захисту порушених прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 08.01.2024 № 182950008734 в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи квітень 2020 року, квітень 2021 року, незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді водія міського пасажирського транспорту (автобусів) періодів роботи з 01.02.2005 по 13.02.2017 та з 15.02.2017 по 17.05.2021, та в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням до страхового і спеціального стажу спірних періодів роботи та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, - з 22.11.2023. 
З огляду викладені вище приписи законодавства, підстав для призначення позивачу пенсії з 21.11.2023 немає, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 1211,20 грн. в рахунок відшкодування судового збору (а.с. 40). 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 08.01.2024 № 182950008734 в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи квітень 2020 року, квітень 2021 року, в частині незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді водія міського пасажирського транспорту (автобусів) періодів роботи у ПП "Корунд-С" з 01.02.2005 по 13.02.2017 та з 15.02.2017 по 17.05.2021, та в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02 січня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи квітень 2020 року, квітень 2021 року, із зарахуванням до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді водія міського пасажирського транспорту (автобусів) періодів роботи у ПП "Корунд-С" з 01.02.2005 по 13.02.2017, з 15.02.2017 по 17.05.2021, та призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22 листопада 2023 року. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах