Справа № 453/1848/25
№ провадження 1-кп/453/102/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2026 року

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;
за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 ;
за участі прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 12025141300000253 від 26 вересня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лавочне Сколівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючому машиністом-кочегаром Мукачівського локомотивного депо, раніше не судимого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, - 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 23 вересня 2025 року, перебуваючи в лісовому масиві, що в с. Лавочне, Стрийського району Львівської області, в кварталі № 6 виділу № 51, Лавочненського лісництва, Славського ДЛГП «Галсільліс», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісі, з корисливих мотивів, з метою заготівлі деревини та подальшого її використання для власних потреб, всупереч вимогам п.п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою КМУ № 761 від 23 травня 2007 року, ст. 69 Лісового кодексу України, без виданих уповноваженим органом документів (лісорубного квитка, ордеру), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою ручного інструменту, бензопили марки «Husqvarna» помаранчевого кольору, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, здійснив незаконну порубку 4 (чотирьох) сироростучих дерев породи «Ялина», загальною кубомасою 2,25 м3, які розкряжував на 20 сортиментів по 5 метрів кожен. 
В подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне перевезення попередньо зрубаної деревини, породи «Ялина» загальною кубомасою 2, 25 м3, 23 вересня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самостійно, за допомогою коня, якого позичив у сусідки ОСОБА_5 , шляхом трелювання перевіз вищевказану деревину від місця порубки в кварталі № 6 виділу № 51, Лавочненського лісництва, Славського ДЛГП «Галсільліс» на земельну ділянку біля свого подвір`я, що за адресою: с. Лавочне, вул. Вокзальна, 31, Стрийського району, Львівської області.
В подальшому ОСОБА_4 розпиляв деревину на 13 брусів по 5 метрів кожен, а 7 сортиментів залишив необробленими та незаконно зберігав деревину до моменту вилучення працівниками поліції 25 вересня 2025 року.
Внаслідок незаконної порубки 4 (чотирьох) сироростучих дерев породи «Ялина», в с. Лавочне, Стрийського району Львівської області, в кварталі № 6 виділу № 51, Лавочненського лісництва, Славського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_4 , згідно розрахунку проведеного Державною екологічною інспекцією у Львівській області, заподіяв істотну шкоду інтересам держави, а саме Славській селищній раді, Стрийського району, Львівської області на загальну суму 43 891, 92 грн.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 , що виразились у незаконній порубці дерев у лісі, перевезенні та зберіганні незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Процесуальним керівником - прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Славської селищної ради заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 43 891 гривень 92 копійки.
Обвинувачений  ОСОБА_4  свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цивільний позов визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини, зазначив, що незаконну порубку вчинив для власних потреб, у вчиненому щиро розкаявся, усвідомив протиправність та наслідки вчиненого.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Належно уповноважений представник потерпілого Славської селищної ради Стрийського району Львівської області - ОСОБА_6 скерував на електронну пошту суду клопотання про розгляд справи без участі. При обранні міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цивільний позов визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, оскільки він вчинив незаконну порубку дерев у лісі, перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду
Вирішуючи питання про призначенняОСОБА_4  покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви правопорушення), дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому правопорушенні, офіційно працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, а також враховує і стан здоров`я обвинуваченого після оперативного втручання.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вище зазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів, згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, яке, згідно встановленої ст. 12 КК України класифікації кримінальних правопорушень, є нетяжким злочином. 
Обставиною, яка, відповідно до вимог ч. 2 ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, стан здоров`я, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, стан здоров`я обвинуваченого, на які вказано і прокурором.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. 
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання із числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, зважаючи на ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, процесуальним керівником - прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Славської селищної ради заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 43 891 гривні 92 копійок.
Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з таких мотивів та норм права.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог ст. ст. 129, 374 КПК України та роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, з наступними змінами, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).
При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).
Враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження доведено протиправні винні дії ОСОБА_4  у незаконній рубці чотирьох сироростучих дерев породи «Смерека», наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта не заявлені. 
Відповідно до положень ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4  не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу  ОСОБА_4  до вступу вироку у законну силу не обирати.

Цивільний позов процесуального керівника - прокурора Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Славської селищної ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Славської селищної ради Стрийського району (82660, Львівська область, Стрийський район, смт. Славське, вул. Івасюка, буд. 24) на казначейський рахунок Славської селищної ради Стрийського району Львівської області р/р № UA308999980333109331000013837 в ГУКЛьвів/Славська ТГ, ЄДРПОУ 38008294: за кодом класифікації доходів бюджету : 24062100 шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в сумі 43 891 (сорок три тисячі вісімсот дев`яносто одну) гривню 92 копійки.

Речовий доказ – 7 сортиментів деревини породи Ялина (Смерека), по 5 метрів кожна із діаметрами: 19 см, 22 см, 22 см, 24 см, 19 см, 22 см, 24 см, 19 см, 22 см, 23 см, 13 брусів довжиною по 5 метрів розміром 15 см х15 см, що передані на відповідальне зберігання лісничому Лавочнянського лісництва, Славського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_7 – повернути Славському ДЛГП «Галсільліс»

Речовий доказ – бензопилу марки «Husqvarna», яка поміщена на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області – конфіскувати в дохід держави.

Арешт, накладений 02 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області на7 сортиментів деревини породи Ялина (Смерека), по 5 метрів кожна із діаметрами: 19 см, 22 см, 22 см, 24 см, 19 см, 22 см, 24 см, 19 см, 22 см, 23 см, 13 брусів довжиною по 5 метрів розміром 15 см х15 см, що передані на відповідальне зберігання лісничому Лавочнянського лісництва, Славського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_7 та на бензопилу марки «Husqvarna», яка зберігається в камері зберігання речових доказів ВнП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області – скасувати.

Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цивільний позивач: 
Славська селищна рада: 82660, Львівська область, Стрийський район смт. Славсько, вул. Івасюка, буд. 24, код в ЄДРПОУ: 04370314.

Цивільний відповідач: ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Головуючий суддя     ОСОБА_1