МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/7595/25 
Провадження № 2-о/210/32/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
16 квітня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Сільченко В. Є.
при секретарі судового засідання Шепета В.О.
за участі:
представника заявника ОСОБА_1 
свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження заяву  ОСОБА_4 , заінтересована особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення, - 
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 .
Вказана квартира оформлена на ім`я баби ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_5 документально не оформив свої спадкові права на вказану квартиру, однак спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв в порядку передбаченому ст.. 1268 ЦК України. Правовстановлюючі документи  у заявниці на вказану квартиру відсутні.
Починаючи з 2007 року і по день смерті ОСОБА_5 заявниця проживала однією сім`єю з останнім, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_2 . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 за вищевказаний об`єкт нерухомості заявниця звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгенія Михайловича з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 . Однак, 27 березня 2025 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки заявницею не надані документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем. У зв`язку з чим, заявниця просить суд заяву задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. 
Представниця заявниці в судовому засіданні обставини викладенні в заяві підтримала та просила задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документи, враховуючі надані пояснення. 
Свідок ОСОБА_3 під час судового засідання пояснила, що знайома із заявницею, оскільки з 2014 року вони проживають в одному будинку як сусіди. Із ОСОБА_5 вона була знайома як із чоловіком заявниці. За її словами, вони вели спільне сімейне життя: разом проживали, робили ремонт, купували меблі та брали участь у житті будинку. У них є дві доньки, однак свідку невідомо, чи є ці діти спільними.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що знає заявницю з дитинства, оскільки вони проживали поруч на першому поверсі. ОСОБА_5 був другим чоловіком заявниці. За її словами, вони проживали однією сім`єю з 2007 року. Свідок зазначила, що не була обізнана про відсутність офіційної реєстрації шлюбу між ними. Разом вони облаштовували житло та виховували двох дітей. 
Заслухавши думку учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку, серед іншого, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7)
Згідно витягу з реєстру територіальних громад ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 15.12.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).
Відповідно до акту від 20.08.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2007 року по день смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали спільний сімейний бюджет, обов`язки (а.с. 8).
З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом заявниця звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кульбіди Євгенія Михайловича.
27 березня 2025 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії заявниці, оскільки неможливо встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 10).
29.12.2025 року на адресу суду від представника заінтересованої особи надійшли пояснення на заяву. В обґрунтування своїх пояснень представник заінтересованої особи зазначає, що З заяви вбачається, що заявниця та ОСОБА_5 з 2007 року і по день його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживали в квартирі АДРЕСА_3 . Проте жодного доказу на підтвердження того, що вони мали спільний бюджет, спільно сплачували комунальні платежі, купували рухомі та нерухомі речі необхідні для життя сім`ї, меблі, одяг, їжу, побутову техніку заявниця не надала. Жодних спільних фото за час спільного проживання також не було надано. Заявниця взагалі не надала суду доказів спільного проживання з ОСОБА_5 , крім акту від 20.08.2025 року. Вважають, що лише акту та показів свідків недостатньо для встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, а наданий заявницею витяг з реєстру територіальної громади датований 18.02.2024 р. і невідомо чи актуальний він на теперішній час через майже два роки від дати видачі. Крім того, витяг виданий на прізвище « ОСОБА_7 », а заявниця « ОСОБА_8 ». Тому вважають, що заявниця не надала суду належних і допустимих доказів для доведення своїх вимог. 
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 76 ЦПК України).
Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.
Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.
Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.
Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.
Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.
Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.
Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Вище суд прийшов до висновку про тривале проживання позивачки з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до його смерті та ведення ними спільного господарства.
З копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після його смерті подала лише позивачка.
Інші спадкоємці відсутні.
На підставі вище викладеного, суд знаходить доведеним той факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_4 з 2007 року по день смерті ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 258-261, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 , заінтересована особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 з 2007 року до дня смерті ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду складено 16.04.2026 року.

Суддя: В. Є. Сільченко