Справа № 149/3105/25
Провадження №2/149/148/26 
Номер рядка звіту 60
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Олійника І. В.,
за участю секретаря Янюк А. Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 пред`явила позов до Хмільницької міської ради (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Короткий зміст заявлених вимог
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець - ОСОБА_3 після смерті котрої залишилося спадкове майно. В середині вересня 2025 позивач дізналася про наявність заповіту на її ім`я та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для її прийняття. За таких обставин позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.
Рух справи та процесуальні дії
Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 
Ухвалою суду від 25.11.2025 витребувано інформацію та копію спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця, викликано свідків, підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.
Позиція учасників справи
Позивач та її представник у судовому засіданні 25.02.2026 позов підтримали у повному обсязі. В наступне судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримує.
Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухвалені рішення покладається на розсуд суду.
Відповідач 2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ померла ОСОБА_3 (а.с. 15).
Заповітом від 08.10.1997 ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 . Даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 42328061 (а.с. 85, 90).
Заповітом від 28.04.2012 ОСОБА_3 заповіла належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Заповіт не зареєстрований у Спадковому реєстрі (а.с. 8, 90).
Після смерті спадкодавця заведено спадкову справу № 180/2015, із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 , якій видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 1,9313 га, кадастровий номер 0524885600:05:003:0247, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 81-106).
Постановою нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори від 19.09.2025 № 333/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 12).
Свідок ОСОБА_4 , який є сином позивача, у суді надав показання про те, що заповіт на позивача було виявлено восени 2025 під час прибирання в будинку ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_5 , який є чоловіком позивача, у судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_3 була їхньою сусідкою. ОСОБА_3 запропонувала їм користуватися будинком у зв`язку з тим, що донька забрала її до м. Дніпро. У подальшому вони домовилися про придбання вказаного будинку, однак необхідні правовстановлюючі документи були відсутні. Під час прибирання в будинку восени 2025 ними було виявлено заповіт на позивача.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 цього Кодексу передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України. Зазначені положення застосовуються до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, тобото з 1 січня 2004 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено через необізнаність про наявність заповіту, про який позивачу стало відомо лише в середині вересня 2025.
Надаючи оцінку наведеним доводам, суд враховує, що необізнаність позивача про наявність заповіту була пов`язана з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які унеможливлювали своєчасне вчинення дій щодо оформлення спадщини (подання заяви про її прийняття), оскільки про наявність заповіту позивач дізналася вже після спливу шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, у вересні 2025 року, що підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. У вересні 2025 року позивач звернулася до нотаріуса, який їй постановою відмовив у вчиненні нотаріальних дій, і цього ж місяця представник позивача позов до суду про визначення додаткового строку. 
При цьому суд враховує, що відсутність державної реєстрації посвідченого заповіту від 28.04.2012 в Спадковому реєстрі не зумовлює його нікчемність та не є підставою для його оспорюваності. Крім того, коли заповідачем складено декілька заповітів, новий заповіт тільки частково скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів. 
Відповідні правові висновки Верховного Суду наведені у постанові від 17.11.2021 у справі № 755/8776/18, від 26.06.2019 у справі 369/3186/17.
Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом від 28.04.2012.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що позивач, будучи спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за заповітом від 28.04.2012, пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин (необізнаність про наявність на її ім`я заповіту), представник відповідача 1 у вирішенні спору покладається на розсуд суду, а відповідач 2 не заперечує проти задоволення позову, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник позивача у позовній заяві просить залишити судові витрати за позивачем, а тому ці витрати не стягуються з відповідачів. 
На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1225, 1268-1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати залишити за позивачем. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач 1: Хмільницька міська рада, код ЄДРПОУ 04051247, адреса: вул. Столярчука, 10, м. Хмільник Вінницької області;
відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 . 
Повний текст рішення суду складено 08.04.2026.
Суддя          Ігор ОЛІЙНИК