Справа № 676/1160/26
Номер провадження 3/676/532/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Воєвідко Я.І., за участю секретаря судових засідань Мельник Р.Р., захисника Терещенко В.М. розглянувши протокол та матеріали справи у відкритому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, що надійшли від Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП Хмельницької області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя по АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП Хмельницької області ДПП, надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585237 від 07 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Згідно протоколу, ОСОБА_1 о 10:00 год. 07 лютого 2026 року по вул. Драй Хмари, 17/5 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області керував автомобілем «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу в повному обсязі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та за участі захисника Терещенко В.М., зазначив, що вину в інкримінованому правопорушенні не визнає. 
Суд, заслухавши захисника Терещенко В.М., вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585237 від 07 лютого 2026 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на медичний огляд, відеозапис та інші матеріали справи, не здобув достатньо доказів доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та вважає, що провадження слід закрити з огляду на таке.
Так, в судовому засіданні захисник Терещенко В.М. звернула увагу суду на те, що  ОСОБА_1 , що жодних протиправних дій не вчиняв, а складений відносно нього протокол є безпідставним та таким, що оформлений з істотними порушеннями вимог закону. 
Зокрема, захисник зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складено з численними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, він містить внутрішні суперечності та не відповідає фактичним обставинам справи. Насамперед, працівники поліції не мали передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу та причини зупинки водієві повідомлені не були. Із відеозапису з бодікамери clip1 10:22:25 вбачається, що на запитання щодо підстав зупинки поліцейський повідомив про нібито пошкодження автомобіля, яке фактично було відсутнє. Надалі зазначив, що у транспортного засобу «стара реєстрація і по базі не б`ється», що, на переконання захисту, саме по собі не є законною підставою для зупинки транспортного засобу.
Крім того, з відеозапису clip1 10:19:21 вбачається, що під час складання протоколу працівники поліції обговорювали між собою, які саме ознаки алкогольного сп`яніння слід зазначити ОСОБА_1 , зокрема колір обличчя, після чого рекомендували колезі виправити формулювання у протоколі, що свідчить про фальсифікацію ознак сп`яніння вже після фактичного оформлення матеріалів, а не про їх об`єктивну фіксацію.
Також захисник зазначила, що у матеріалах справи відсутня відео фіксація складання та вручення направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів не містить дати складання. Із відеозапису clip1 10:17:55 чути, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 , підписати акт, при цьому зазначає, що огляд фактично не проводився. 
Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У судовому засіданні досліджено матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на медичний огляд, а також відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, долучені до матеріалів справи. Із досліджених відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу о 9.55 год. 07 лютого 2026 року по вул. Драй Хмари, 17/5 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області працівниками поліції не було чітко та належним чином повідомлено водієві законні підстави зупинки, тобто на час адміністративного правопорушення інкримінований ОСОБА_1 , згідно фабули протоколу, останній в 10.00 год. не керував транспортним засобом відеозапис clip1. До складання протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, один із працівників поліції наставляв ОСОБА_1 , про необхідність йому відмовитися від проходження огляду га стан алкогольного сп`яніння, при виключений боді камері, при цьому достеменно усвідомлював, що водій не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейського, чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, той відповів – «відмовляюсь, оскільки ви сказали, що так буде бистріше». Направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не складали та не вручали о 10.00 год. так, як о 10.00 год. останній керував транспортним засобом, згідно протоколу. Відеозапис clip1 о 10.19.21 год. працівники поліції обговорюють між собою, які ознаки можливого алкогольного сп`яніння вказати ОСОБА_1 , щоб внести їх до протоколу, що свідчить про штучне створення доказів по даній справі.
Окрім того, судом встановлено, що у направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 07 лютого 2026 року зазначено час - 10:00 год., але із матеріалів справи вбачається, що фактична зупинка транспортного засобу відбулася о 09:55 год., що підтверджується відповідними доказами у справі. Таким чином, зазначений у направленні час 10:00 год., не узгоджується з фактичними обставинами події, оскільки особа вже була зупинена працівниками поліції о 09:55 год. Вказані розбіжності у часі події свідчать про неточність та суперечливість складених матеріалів.
Під час дослідження відеозапису clip3 судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу та повідомлення про підозру щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння працівник поліції фактично визначав алгоритм його подальших дій та зміст висловлювань на камеру. З відеозапису вбачається, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 , відмовитися від проходження огляду, мотивуючи це тим, що це буде швидше, поки Драгер привезуть.
Такі дії працівника поліції свідчать про втручання у формування волевиявлення особи та створення умов, за яких рішення про відмову від огляду приймалося не самостійно, а під впливом порад і роз`яснень щодо нібито незначних наслідків. За таких обставин відмова не може розцінюватися як вільне, однозначне та усвідомлене волевиявлення, а отже отримані матеріали не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у справі.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Окрім цього, відсутнє повне відео з боді-камер поліцейських, які зупинили та складали протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585237 від 07 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, частина наданих файлів не відкривається, а ті, що можливо дослідити не узгоджуються з наданими матеріалами справи.
Частина перша ст.130 КУпАП не містить чітких норм законодавства, яких слід дотримуватися при проходженні огляду на стан сп`яніння. Такий порядок огляду врегульований спеціальний законодавством. Тобто, ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною нормою.
Вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Спеціальним законодавством, яким врегульовано порядок огляду, є КУпАП, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (надалі за текстом - Порядок №1103), Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (надалі за текстом – Інструкція №1452), Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (надалі за текстом - Інструкція №1395).
Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції №1452 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом (…), на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (…), поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно п. 7 Інструкції №1452 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Працівниками поліції інкримінують ОСОБА_1 те, що він о 10:00 год. 07 лютого 2026 року по вул. Драй Хмари, 17/5 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області керував автомобілем «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу в повному обсязі. Однак, фабула протоколу не містить доказів того, що водій відмовився від проходження огляду на стану алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, наявність ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі у водія ніхто з поліцейських не встановлював.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013 р., та «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08).
Згідно п. 6 розділу Х Інструкції №1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 8 Порядку №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. 
Згідно рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08) Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у праві №5-рп/2015 визначено, що у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, оскільки докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що викладені обставини свідчать про відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тому немає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст.266, 283, 284, 287, ч.2 ст.294, КУпАП, суд -
п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницької апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду 
Я.І. Воєвідко