Оболонський районний суд міста Києва
м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 2є, 04212, (044) 418-73-60

Справа № 756/11562/25
Провадження № 1-кп/756/862/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представників потерпілої - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12024105050001280 від 09.12.2024 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Томай, Леовського р-ну, Республіки Молдова, із середньою освітою, одруженого, тимчасово не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 286, ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

08.12.2024, близько 17 год. 03 хв., за адресою: місто Київ, проспект Володимира Івасюка, напроти будівлі №8, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet», моделі «Tacuma», р.н. НОМЕР_1 , і рухаючись проїзною частиною проспекту Володимира Івасюка, зі сторони вулиці Героїв полку «Азов», в напрямку вулиці Левка Лук`яненка у місті Києві, порушуючи вимоги пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в середній смузі зупинився інший транспортний засіб, не зменшив швидкість та не зупинився для того щоб дати дорогу пішоходу для якого може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого здійснив наїзд керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину проспекту Володимира Івасюка напроти будівлі №8 у місті Києві по нерегульованому пішохідному переході, з права на ліво відносно руху вищевказаного автомобіля. У результаті зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, а саме закриту травму шийного відділу хребта, крайовий перелом переднього краю тіла 7 шийного хребця, а також середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме закриту травму живота, перелом поперекового та суглобового відростка 5 поперекового хребця ліворуч (без зміщення уламків), переломи лівої бокової маси крижі та лівої лонної кістки (з незначним зміщенням уламків), тазова гематома (без опису морфології).
Крім того, 08.12.2024 близько 17 год. 03 хв., на відкритій ділянці місцевості, розташованій за адресою: м. Київ, проспект Володимира Івасюка, 8, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якій отримала тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на місце пригоди прибув наряд поліції УПП в м. Києві ДПП, яким відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» від 29.12.2021 № 1465 та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», ОСОБА_4 , на вимогу пред`явити документи, які свідчать про дозвіл на право керувати транспортним засобом, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.09.2023 на право керування транспортними засобами категорії «В», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ТСЦ 8041 є підробленим, пред`явив його працівникам поліції, тим самим незаконно використав завідомо підроблене посвідчення водія, яке видається установою і надає право на керування транспортним засобом.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, час та місце вчиненого кримінальних правопорушень, та зазначив, що у грудні 2024 року керував власним ТЗ марки «Chevrolet Tacuma», д.н.з. НОМЕР_1 , під час керування їхав по правій смузі та хотів перестроїтись у ліву, де знаходився пішохідний перехід та здійснив наїзд на даному пішохідному переході на потерпілу ОСОБА_5 , яку він не побачив. Після цього обвинувачений зупинився, вийшов із машини. Тілесні ушкодження, завдані потерпілій, визнає у повному обсязі. Стосовно підробленого посвідчення водія обвинувачений зазначив, що воно було зроблене за допомогою комп`ютерної техніки і він розумів, що таке посвідчення є несправжнім. Після ДТП він надав працівникам поліції підроблене посвідчення, оскільки необхідно було встановити його особу. У вчиненому розкаюється, зробив для себе правильні висновки, наїзд стався через його неуважність. Добровільно шкоду потерпілій не відшкодовував, пропонував їй допомогу та один раз відвідував її в лікарні. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнає у повному обсязі.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджуються такими доказами:
- допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду, що 08.12.2024 року у вечірній час доби переходила дорогу на пішохідному переході, два автомобілі зупинились на переході та пропустили її, однак під час подальшого переходу, вона відчула сильний удар, у результаті чого її підкинуло у повітря та вона впала на землю, машина обвинуваченого зупинилась за 10 метрів від місця її падіння, перехожі підбігли до потерпілої та викликали швидку і після цього її повезли до лікарні. Заявлений цивільний позов потерпіла підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у ньому;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024105050001280 від 09.12.2024 року, відповідно до якого 08.12.2024 року близько 17 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Володимира Івасюка, б.24, ОСОБА_4 , керуючи ТЗ марки «Chevrolet Tacuma», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка отримала тяжкі тілесні ушкодження, та під час оформлення ДТП ОСОБА_4 надав для огляду та подальшого вилучення працівникам поліції посвідчення водія, з явними ознаками підробки;
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2024 року, де зазначено пошкодження ТЗ марки «Chevrolet Tacuma», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: розбиття лобового скла, деформація рамки переднього номерного знаку;
- ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19.12.2024 року про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_2 та ТЗ марки «ChevroletTacuma», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ;
- висновком експерта №СЕ-19/111-24/72323-ДД від 16.12.2024 року, відповідно до якого бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_9 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам та документів, знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення та друковані тексти з лицевого та зворотного боку бланка посвідчення водія (крім персональних даних з лицевого та зворотного боку, серії та номеру бланка посвідчення, а також вихідних даних підприємства-виробника зі зворотного боку), нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою струменевим способом друку.Персональні дані з лицевого та зворотного боку, серія та номер бланка посвідчення, а також вихідні дані підприємства-виробника зі зворотного боку бланка посвідчення водія. нанесені способом термодруку. Ознак внесення змін до бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом додруковування підчистки, дописки, травлення, не виявлено. Вирішити запитання, чи вносились зміни в серію та номер бланка посвідчення, вихідні дані підприємства-виробника, а також персональні дані посвідчення водія, не виявилось можливим, у зв`язку з можливістювидалення первинних даних з повторним нанесенням нових, без залишення слідів змін;
- висновком експерта №СЕ-19/111-/24/72370-ІТ від 30.01.2025 року, за результатами якого на момент огляду автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Tacuma», д.н.з. НОМЕР_1 , робоча гальмівна система, рульове управління та ходова частина знаходяться у працездатному стані;
- висновком експерта №042-679-2025, за результатами якого здійснено аналіз медичної документації на ім`я ОСОБА_5 та встановлено, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, а саме закриту травму шийного відділу хребта, крайовий перелом переднього краю тіла 7 шийного хребця, що кваліфіковано як тяжке тілесне ушкодження, а також середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме закриту травму живота, перелом поперекового та суглобового відростка 5 поперекового хребця ліворуч (без зміщення уламків), переломи лівої бокової маси крижі та лівої лонної кістки (з незначним зміщенням уламків), тазова гематома (без опису морфології); виявлені тілесні ушкодження утворились за рахунок ударної дій тупого/тупих предметів 08.12.2024 до 17.12 год., можливо внаслідок автомобільної травми - зіткнення автомобіля з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.05.2025 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого вона відтворила обставини ДТП, що відбулась 08.12.2024 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2025 року за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого свідком відтворені обставини ДТП, які він пам`ятає, що відбулась 08.12.2024 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2025 року за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого свідком відтворені обставини ДТП, які він пам`ятає, що відбулась 08.12.2024 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.07.2025 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , метою якого є встановлення об`єктивної видимості пішохода ОСОБА_5 на пішохідному переході з робочого місця водія;
- висновком експерта № СЕ-19/111-25/44314-ІТ від 21.07.2025 року, відповідно до якого: Варіант 1. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Chevrolet Tacuma (p.н. НОМЕР_4 ) ОСОБА_4 повинен був керуватися пунктами 12.2; 18.4 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Chevrolet Таcumа (p.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання вимог пункту 18.4 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля Chevrolet Тacuma (p.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 експертом з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.2 Правил дорожнього руху та вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, дії водія автомобіля Chevrolet Таcuma (р.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_4 , в яких експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, оцінка дій пішохода ОСОБА_5 , в тому числі і щодо причинного зв`язку між ними та виникненням дорожньо-транспортної пригоди, не потребує застосування спеціальних знань, а тому може бути дана органами досудового розслідування або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. Варіант 2. Відповідно до версії водія автомобіля Chevrolet Tacumа (р.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_4 . У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Chevrolet Тacuma (p.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_4 повинен був керуватися пунктами 12.2, 18.1 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Chevrolet Таcuma (p.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля Chevrolet Tacuma (p.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.2 Правил дорожнього руху та вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, дії водія автомобіля Chevrolet Таcumа (p.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_4 , в яких експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, оцінка дій пішохода ОСОБА_12 , в тому числі і щодо причинного зв`язку між ними та виникненням дорожньо-транспортної пригоди, не потребує застосування спеціальних знань, а тому може бути дана органами досудового розслідування або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху.
Суд дійшов висновку, що діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за:
- ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження;
- ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненихкримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що виявилось у визнанні обвинуваченим своєї вини, позиції під час розгляду справи, осуду своєї поведінки.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Із наданих документів встановлено, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , 2015 р.н., та ОСОБА_14 , 2021 р.н.
Керуючись статтями 65-67 КК України, суд знаходить необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в наближеному до мінімального розміру санкції частини 2 ст. 286 КК України, та у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, враховуючи обставини кримінального правопорушення і його наслідки, грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, який здійснив наїзд на потерпілу на пішохідному переході, слід призначити обвинуваченому додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
У судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України.
З урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, враховуючи відсутність у обвинуваченого судимостей, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування ним покарання, а тому до призначеного судом покарання слід застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на певний строк.
Крім того, потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, в якому остання просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь розмір матеріальної шкоди - 46829 грн. 86 коп., розмір моральної шкоди - 5000000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 106 000,00 грн.
Заявлена матеріальна шкода обґрунтована витратами, понесеними на лікування, а моральна шкода обґрунтована обсягом і характером завданих потерпілій моральних страждань, ступенем вини обвинуваченого, проходженням тривалого лікування, зміною звичного способу життя.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
З`ясувавши доводи цивільного позивача та позицію обвинуваченого з приводу заявленого позову, оцінивши у сукупності всі надані на обґрунтування цивільного позову докази, суд задовольняє цивільний позов частково, виходячи з такого.
Відповідно до статей 22, 23, 1167, 1168 ЦК України, особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, витрат, які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також втрат через перенесені душевні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою відносно членів його сім`ї або близьких родичів.
Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.
Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20, роз`яснено, що розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, зазначено, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Розмір матеріальної шкоди в сумі 46829 грн. 86 коп. підтверджений дослідженими судом доказами, і його слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.
Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд звертає увагу, що незалежно від визнання позову, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності, справедливості та співмірності. 
Враховуючи характер отриманих травм, які пов`язані з тривалим обмеженням потерпілої у можливості вільно пересуватись, перенесені нею операцію і лікування, характер порушення правил дорожнього руху, суд визначає розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 300 000,00 грн., що є достатнім для компенсації немайнових втрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на Відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до Акту виконаних робіт, погоджена сума наданої правничої допомоги склала 46000,00 грн. 
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2760,00 грн.
Запобіжний захід не обирався і таких клопотань не надходило.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 10728,70 грн. (8341,00 грн.+ 2387,70 грн.) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі ст. 174 КПК України, арешти з речових доказів слід скасувати, а питання речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання: 
- за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити  ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 10 728 грн. 70 коп. на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 «Інші надходження» (МФО 899998) України.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 , суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 46 829 грн. 86 коп., моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 2760 грн. 00 коп., а всього в загальному розмірі 349 589 грн. 86 коп.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Скасувати арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19.12.2024 року.
Речові докази у справі:
- транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Tacuma», р.н. НОМЕР_1 , який повернуто  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі протоколу повернення тимчасового вилученого майна від 25.07.2025 року - залишити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за належністю;
- підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.09.2023 на право керування транспортними засобами категорії «В», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору і направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1