Єдиний унікальний номер: 441/2706/25 
Провадження № 2/448/318/26

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
20.04.2026  м. Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді – Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання – Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, індекс 79029) до
відповідача ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи – не з`явилися
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача
1. Вказана цивільна справа ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 29.12.2025 згідно ст.31 ЦПК України передана за підсудністю на розгляд до Мостиського районного суду Львівської області та надійшла до суду 21.01.2026.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - адвокат Усенко М.І. звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №100382133 від 04.04.2023 в розмірі 20950,50 грн., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 копійок.
2. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 04.04.2023 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №100382133 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
3. Відповідно до умов Договору №100382133 від 04.04.2023 року відповідач отримав 5000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк, встановлений Договором. 
4. Вказує, що ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму, а відповідач з свого боку не виконав умов Кредитного договору.
5. Зазначає, що 27.07.2023 року право вимоги за Кредитним договором №100382133 відступлені ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги №102-МЛ від 27.07.2023, відповідно ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до відповідача.
6. Вказує, що відповідачу направлялась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості вих. №22907845/55 від 04.12.2025, однак відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 20950,00грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту – 5000 грн.; простроченої заборгованості за відсотками – 15000,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту – 950,00 грн. 
7. Враховуючи наведене просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 20950,00 грн. Також зазначає, що попередня сума судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 2422,40 гривень витрати по сплаті судового збору та 8000 гривень 00 копійок витрати на правову допомогу.
8. Відповідач 02.04.2026 через систему «Електронний суд» подав відзив на позов, в якому не погоджується з викладеними у позовній заяві вимогами.
Вказує, що нараховані відсотки в розмірі 15000 грн. є завищеними, неспівмірними отриманому кредиту (5000грн) та такими, що суперечать принципам розумності, справедливості та добросовісності. Також вказує, що позивачем заявлено вимогу про стягнення 950 грн комісії за видачу кредиту, однак вважає така вимога є безпідставною, зазначені платежі не відповідають вимогам законодавства про споживче кредитування та підлягають виключенню.
З огляду на наведене просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих відсотків та комісій, зменшити розмір витрат на правничу допомогу та судові витрати покласти на позивача.
ІІ. Позиція учасників справи
9. В судове засідання представник позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, у поданому позові просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.
10. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення судового засідання не подав. 
11. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому учасників справи неявка не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
12. Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області №441/2706/25 від 29.12.2025 вказана цивільна справа передана за підсудністю до Мостиського районного суду Львівської області, яка надійшла до суду 21.01.2026 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Гіряк С.І.
13. Ухвалою суду від 23.01.2026 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням представника позивача витребувано докази у АТ «Універсал Банк».
14. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом
15. Судом вставлено, що 04.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 100382133, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн. (п. 1.2 договору) на строк 105 днів з 04.04.2023 року, з яких пільговий період складає 15 днів (настає з дати видачі кредиту та завершується 19.04.2023), а поточний період складає 90 днів (настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду та закінчується 18.07.2023 (п. п. 1.3.1., 1.3.2. договору).
16. Згідно п.1.4. договору Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 19.04.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.07.2023 (останнього дня строку кредитування).
Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
17. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника, що свідчить про його ознайомлення з усіма істотними умовами договору кредитування, в якому закріплено, зокрема предмет договору та загальні умови, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, гарантії та запевнення позичальника,порядок укладення договору, строк дії договору, порядок внесення змін, доповнень та розірвання договору, вирішення спорів, тощо.
18. Кредитні кошти надані відповідачу безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №62287749 від 04.04.2023.
Відповідно до витребуваної судом інформації в банку АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-12863 від 03.04.2026 трансакція здійснена в період з 04.04.2023 по 09.04.2023 в сумі 5000 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , була успішною та зарахована на відповідний рахунок власника банківської картки № НОМЕР_2 .
19. Пунктом 1.5.1 договору визначено, що комісія за надання кредиту: 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
20. У пунктах 1.5.2,1.5.3, 1.6. договору обумовлено нарахування та плату позичальником кредитодавцю процентів за користування кредитом, встановлено проценту ставку. Так, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500,00, які нараховуються за ставкою 2,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. 
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 3,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені в п. п. 2.2, 2.3 цього договору.
21. Згідно з п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан», доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.
22. За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил; не перебуває під впливом хвороби, алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил; не є військовослужбовцем.
23. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).
24. Згідно із п. 7.1 цей договір з додатками №1,2,3 набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
25. В подальшому, 27.07.2023 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 102-МЛ, у відповідності до умов якого ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.
26. Відповідно до Витягу з Реєстру до Договору відступлення прав вимоги № 102-МЛ від 27.07.2023, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 20950,00грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 15000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950 грн. – залишок по комісії.
04 грудня 2025 року за вих. № 22907845/55 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направило ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій повідомило про укладення договору факторингу № 102-МЛ 27.07.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», а також запропонувало в добровільному порядку погасити заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту в сумі 20950,00 грн.
27. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 11.12.2025 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 20950,00грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 15000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950 грн. – залишок по комісії, підтвердженням чому є відомість про щоденні нарахування та погашення та виписка з особового рахунку за кредитним договором №100382133 від 04.04.2023.
V. Застосоване судом законодавство
28. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
29. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
30. Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
31. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
32. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
33. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов’язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.
34. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
35. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
36. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 ЦК України).
37. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
38. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
39. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).
40. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
41. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цьогоЗакону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
42. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
43. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
44. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
45. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
46. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
47. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
48. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
49. Відповідно до ч.1 ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
50. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
51. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
52. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
53. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
VІ. Висновки Суду
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами
54. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове
рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
55. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки
щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
56. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
57. ТОВ «Мілоан» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 5000,00 грн. Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.
58. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між
сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 .
59. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином.
60. Суд зазначає, що кредитний договір №100382133, підписаний сторонами, в ньому міститься інформація щодо основних умов кредитування, а саме: сума кредиту, строк кредитування, пільговий період, умови надання грошових коштів у кредит та відповідач шляхом підписання даного кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора L84041 прийняв ці умови, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах. Вказаний договір розміщений в особистому кабінеті позичальника на сайті товариства та відповідному мобільному додатку та містить особисті дані відповідача, адресу місця проживання, його номер телефону, РНОКПП.
61. Суд зауважує, що кредитні кошти надані позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану ним при укладенні договору, що підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-12863 від 03.04.2026. Відповідач не надав доказів, що кредитні кошти на його картку, зазначену ним у договорі, не надходили. Відповідачем не спростовано факт надання всіх особистих ідентифікуючих даних, даних його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий. 
62. Відтак слід зробити висновок, що кредитний договір підписаний саме відповідачем та останній був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору.
63. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний договір про споживчий кредит №100382133 від 04.04.2023 укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписаний саме відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
64. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.
65. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
66. Судом встановлено, що відповідно до умов вищевказаного кредитного договору первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит, на таких умовах: сума кредиту 5000,00 грн; строк кредитування - 105 днів, дата повернення кредиту 18.07.2023 року; пільговий період складає 15 днів, поточний період складає 90 днів, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 2,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день користування кредитом, а проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 3,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день користування кредитом користування кредитом, комісія, пов`язана з наданням кредиту – 19% від суми кредит та складає 950 грн. 
67. Як згадувалось вище, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
68. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
69. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
70. Таким чином, суд вважає, що відповідно до умов договору, первісний кредитор обґрунтовано нараховував проценти в межах строку кредитування, що й відображено в розрахунку заборгованості.
71. Щодо посилань відповідача, що сума процентів є завищеною, суперечить принципам розумності, справедливості та добросовісності суд зазначає наступне. Підписуючи вказаний договір, відповідач передбачав всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору. Окрім цього, суд звертає увагу, що у разі дострокового виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором проценти не нараховувалася б. Конкретний розмір процентів залежить від суми кредиту та від тривалості невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором.
72. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні на рахунок попереднього кредитора. 
73. Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним 04.04.2023, заборгованість перед позивачем становить 20000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 15000,00 - сума заборгованості за процентами.
74. Стороною відповідача не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання відповідачем зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем, наданий позивачем розрахунок та позовні вимоги взагалі. Власних розрахунків заборгованості стороною відповідача не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.
75. Беручи до уваги те, що Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом №100382133 від 04.04.2023 в розмірі 20000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 15000,00 - сума заборгованості за процентами.
Щодо стягнення комісії
76. Що стосується стягнення комісії у сумі 950 грн. варто вказати, що позичальнику були надані кошти на споживчі цілі, а тому, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
77. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
78. У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
79. Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
80. Жодних доказів того, що відповідач отримував від позивача додаткові послуги, за які могла бути встановлена комісія позивачем не надано. У зазначеному кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням кредиту, за які встановлена комісія.
Разом із тим, ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
81. За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними.
82. За ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
83. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все,що вона одержала на виконання цього правочину,а в разі неможливості такого повернення,зокрема тоді,коли одержане полягає у користуванні майном,виконаній роботі,наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано,за цінами,які існують на момент відшкодування.Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди,вони підлягають відшкодуванню винною стороною.Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (ч.ч. 1-3 ст. 216 ЦК України).
84. За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
85. За вказаних обставин, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає.
Висновок
86. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який є правомірним, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
87. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, що зазначені в кредитному договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн. та нарахованими процентами у розмірі 15000,00 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача комісії в сумі 950 грн. слід відмовити.
88. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.
VІІ. Судові витрати
89. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
90. Згідно платіжного інструкції №40971 від 17.12.2025 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.
При цьому, позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 20950 грн. 00 коп., що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 20000 гривень 00 копійок, що становить 95,46 %.
91. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 2312 (дві тисячі триста дванадцять) грн. 42 копійок (2422 х 95,46 /100 = 2312,42) судового збору.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату професійної правової допомоги, в розмірі 8000 гривень, слід зазначити наступне.
92. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
93. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
94. У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
95. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
96. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
97. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
98. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
99. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 01.07.2025 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107.
100. На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом, окрім ордеру, додано копію акту №Д/10345 від 11.12.2025 наданих послуг по договору №0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 на суму 8000грн, детальний опис наданих послуг від 11.12.2025 до акту №Д/10345 за договором №0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025.
101. З урахуванням обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та адвокатських послуг, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатських послуг, та з огляду на заперечення відповідача щодо заявлених позивачем витрат, суд вважає, що визначений розмір судових витрат в сумі 8000 грн. є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
102. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
103. Відтак, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціну позову та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн.
З цих підстав, керуючись статтями 2,4, 5,10-13,81,83, 141, 223, 247, 258-259,263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В :
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №100382133 від 04.04.2023 в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, з яких: 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2312 (дві тисячі триста дванадцять) гривень 42 копійки судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
4. В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
8. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, м. Львів, індекс 79029, код ЄДРПОУ – 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст судового рішення складений 20.04.2026.
Суддя Світлана ГІРЯК