ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року	справа № 380/24890/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами: 
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1159/12/17762 від 18.09.2025 року, виданої станом на 01.01.2023 рік, у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1159/12/17762 від 18.09.2025 року, виданої станом на 01.01.2023 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.02.2023 року по день проведення перерахунку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером та з 1993 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі — Закон № 2262-XII).
Позивач вказує, що 29.01.2020 набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”. Скасування вказаної норми призвело до відновлення дії попередньої (первинної) редакції пункту 4 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704. Відтак, починаючи з 29.01.2020, розміри посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовців мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Оскільки Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” збільшено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 (до 2684,00 грн), це автоматично призвело до збільшення розміру грошового забезпечення за відповідною посадою. З метою реалізації свого права на перерахунок пенсії, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який підготував та видав довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023.
Проте, після подання відповідної заяви та вказаної довідки до пенсійного органу, відповідач протиправно відмовив у здійсненні перерахунку пенсії. Крім того, позивач окремо наголошує на незаконності дій відповідача щодо обмеження його перерахованої пенсії максимальним розміром, оскільки відповідні норми Закону № 2262-XII були визнані неконституційними згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016. Такі дії суб`єкта владних повноважень позивач вважає дискримінаційними та такими, що грубо порушують його конституційне право на належний соціальний захист і право на мирне володіння майном.
Ухвалою від 24 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі. Зважаючи на категорію спору, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), а також встановив відповідачу процесуальний строк для надання відзиву.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, скористався своїм процесуальним правом та подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Свою правову позицію Головне управління ПФУ у Львівській області обґрунтовує тим, що відповідно до положень Порядку № 45 перерахунок раніше призначених військових пенсій проводиться не індивідуально за заявою особи, а виключно на підставі відповідних централізованих рішень Кабінету Міністрів України про зміну розмірів грошового забезпечення. Відповідач зазначає, що після 01.03.2018 Уряд не приймав жодних нових нормативно-правових актів щодо підвищення посадових окладів військовослужбовців, а отже, законні підстави для проведення масового перерахунку пенсій відсутні.
Крім того, посилаючись на Закон України № 1774-VIII, відповідач вказує на пряму законодавчу заборону застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення окладів. На переконання відповідача, сама по собі довідка, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 , не породжує для пенсійного органу безумовного обов`язку провести перерахунок пенсії за відсутності відповідного рішення КМУ. 
Окрім цього, відповідач заперечує щодо вимоги про зняття обмеження максимального розміру пенсії, обґрунтовуючи це тим, що стаття 2 Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” № 3668-VI є чинною, а отже, виплата пенсії у розмірі, що перевищує десять прожиткових мінімумів, є неможливою. З огляду на це, відповідач просить відмовити у позові повністю.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням у їх сукупності, суд
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (позивач) є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та починаючи з 01.01.1993 отримує пенсію за вислугу років. 
Пенсія призначена та виплачується позивачу відповідно до умов та норм спеціального Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 підготовлено, підписано та видано довідку № 1159/12/17762 від 18.09.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023. 
Вказана довідка виготовлена на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі 380/3849/25
Дослідивши зміст вказаної довідки, суд встановив, що розміри посадового окладу та окладу за військовим званням визначені у ній шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року (що згідно із Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” становить 2684,00 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти, передбачені додатками 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. Окрім основних видів грошового забезпечення, оновлена довідка містить вичерпні відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (відповідні надбавки, доплати, підвищення) та премії, на які позивач мав право.
З метою реалізації свого права на належне пенсійне забезпечення та врахування нових показників прожиткового мінімуму, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із письмовою заявою. У заяві він просив пенсійний орган здійснити з 01.02.2023 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому змінився розмір грошового забезпечення) перерахунок та виплату його пенсії на підставі наданої нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1159/12/17762 від 18.09.2025, при цьому здійснити таку виплату без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
Листом-відповіддю Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило позивачу у задоволенні його заяви та проведенні перерахунку. Свою відмову суб`єкт владних повноважень мотивував тим, що Кабінетом Міністрів України не приймалося нових нормативно-правових актів щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовців та не надавалося доручень Міністерству соціальної політики щодо підготовки списків для проведення масового перерахунку пенсій після 2018 року. 
Відтак, на думку органу Пенсійного фонду, подана позивачем довідка не створює самостійних підстав для індивідуального перерахунку його пенсії. Крім того, відповідач повідомив про відсутність підстав для зняття обмеження пенсії максимальним розміром.
Вважаючи таку відмову та бездіяльність пенсійного органу такою, що не ґрунтується на законі та порушує його конституційне право на соціальний захист, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду для відновлення своїх порушених інтересів.
Надаючи комплексну правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень та вирішуючи спір по суті, суд керується такими нормами матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Статтею 46 Конституції України імперативно гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення військовослужбовців, що є формою компенсації за виконання специфічних функцій із захисту суверенітету держави.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі — Постанова № 704). Пунктом 4 цієї Постанови (у первинній редакції) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Надалі, 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі — Постанова № 103). Пунктом 6 Постанови № 103 було внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, згідно з якими змінну розрахункову величину було замінено на сталу. Зокрема, було визначено, що розрахунковою величиною для обчислення окладів є фіксований розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня 2018 року.
Проте, суд звертає увагу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 (яка набрала законної сили того ж дня) пункт 6 Постанови № 103 було визнано протиправним та скасовано.
Згідно з частиною другою статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Відтак, з 29.01.2020 (з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18) відновила свою дію первинна редакція пункту 4 Постанови № 704. Це юридично означає, що з вказаної дати для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовців знову підлягає застосуванню динамічна розрахункова величина — прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року.
Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 було встановлено у розмірі 2684,00 грн (що є більшим у порівнянні з 2018 роком). Зміна цієї розрахункової величини призвела до автоматичного зростання розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням діючих військовослужбовців. А це, у свою чергу, є безумовною підставою для перерахунку раніше призначених пенсій згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Оскільки розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою змінився станом на 01.01.2023, уповноважений орган — ІНФОРМАЦІЯ_3 — правомірно, в межах своїх повноважень, склав та видав позивачу нову довідку № 1159/12/17762 від 18.09.2025.
Отримавши таку довідку, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями ігнорувати її зміст, ставити під сумнів наведені у ній цифрові показники чи відмовляти у здійсненні перерахунку пенсії. Доводи відповідача про те, що перерахунок можливий виключно після прийняття Кабінетом Міністрів України окремої постанови про проведення масового перерахунку, є безпідставними та суперечать принципу прямої дії норм Закону № 2262-ХІІ. 
Верховний Суд неодноразово наголошував, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи (зокрема оновлена довідка уповноваженого органу), так і рішення Уряду. Відсутність окремого рішення КМУ не може позбавляти пенсіонера права на перерахунок пенсії, якщо фактична зміна розміру грошового забезпечення відбулася в силу закону.
Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість перерахунку за відсутності нової постанови Уряду про підвищення грошового забезпечення у 2023 році. 
Верховний Суд у Постанові від 16 березня 2026 року у справі № 560/5395/25 вказав, що право позивача на підвищення пенсії виникло з 1 січня 2023 року безпосередньо в силу закону, а невиконання відповідачем обов`язку з перерахунку пенсії з цього моменту свідчить про триваючу протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Суд наголосив, що такий перерахунок не поставлений у залежність від звернення пенсіонера та має бути здійснений органами Пенсійного фонду України у силу прямої вказівки закону з моменту настання відповідної підстави (зростання розміру прожиткового мінімуму).
Таким чином, відмова Головного управління ПФУ у Львівській області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.02.2023 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 № 1159/12/17762 є протиправною, такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, та порушує конституційне право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії “без обмеження її максимальним розміром” та “здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром”, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
З аналізу зазначених норм випливає, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес позивача. Тобто, захисту підлягає об`єктивно наявне, а не ймовірне у майбутньому порушення прав особи. Суд не може у своєму рішенні діяти на випередження та зобов`язувати суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення дій, які він ще не вчиняв і щодо яких немає достовірних даних, що вони обов`язково будуть вчинені.
Як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач повністю відмовив позивачу у самому факті проведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 № 1159/12/17762.
Отже, пенсійний орган ще фактично не здійснював дій щодо математичного обчислення нового (збільшеного) розміру пенсії позивача на підставі вказаної довідки. Відповідно, відповідач ще не ухвалював жодних рішень та не вчиняв дій щодо обмеження або не обмеження цього нового (ще не обчисленого) перерахованого розміру пенсії максимальним розміром. Оскільки перерахунок не проведено і максимальний розмір не застосовано, то об`єктивно ще не виникло і самої різниці між “максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром” пенсії за цією довідкою.
Відтак, вирішення питання щодо правомірності чи неправомірності обмеження пенсії позивача максимальним розміром, як і вимога про виплату відповідної різниці, є передчасними, оскільки такі події під час перерахунку на підставі довідки від 18.09.2025 ще не відбулися. Обов`язок відповідача здійснити такий перерахунок виникає лише на підставі цього судового рішення, і суд не може презюмувати, що пенсійний орган обов`язково порушить закон під час його виконання, застосувавши обмеження.
Оцінюючи доводи сторін, суд звертає увагу на приписи статей 77 та 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів суду законності своєї відмови саме у здійсненні перерахунку пенсії на підставі нової довідки, його аргументи зводяться до формального тлумачення підзаконних актів, що суперечить суті Закону № 2262-XII.
Зважаючи на викладене, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 № 1159/12/17762, з урахуванням раніше виплачених сум. Водночас у задоволенні позовних вимог у частині зобов`язання здійснити такий перерахунок “без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром” належить відмовити, оскільки ці вимоги заявлені на майбутнє та є передчасними.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується статтею 139 КАС України. 
Згідно з частиною третьою цієї статті, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Однак, враховуючи, що відмова у частині вимог (щодо обмеження максимальним розміром) обумовлена виключно їх передчасністю, а основна матеріально-правова вимога про проведення перерахунку задоволена повністю, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджений сплачений ним судовий збір у повному розмірі — 968,96 грн — за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01 лютого 2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1159/12/17762 від 18.09.2025, виданої станом на 01.01.2023, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.
3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10; код ЄДРПОУ 13814885) перерахувати пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.02.2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1159/12/17762 від 18.09.2025 року, виданої станом на 01.01.2023 рік у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, та провести виплату з урахуванням раніше проведених виплат.
4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10; код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 20 березня 2026 року.
Суддя Коморний О.І.