ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/530/26
09 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням державної податкової служби у Тернопільській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2025 року №00219460704, яким до ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 платник єдиного податку 2-га група, застосовано штрафні (фінансові) санкції у загальному розмірі 180 807,50 грн. за нібито порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР. Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту фактичної перевірки від 30.10.2025 року №18801/ж5/19-00-07-04/2792206374 та залишено без змін рішенням Державної податкової служби України від 28.01.2026 року №2032/6/99-00-06-03-02-06 за результатами адміністративного оскарження.
З прийнятим податковим повідомленням-рішенням Позивач не погодився, з огляду на його протиправність, недоведеність фактичних обставин та неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 25.02.2026. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.
Під час перевірки встановлено непроведення розрахункових операцій через ПРРО з фіскальним номером 400179481 на суму 121 105,00 грн. За період, що охоплено перевіркою (з 01.01.2022 по 23.10.2025) через електронний платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», еквайринг МТ 001262 у безготівковій формі проведено розрахункових операцій на загальну суму 121 105,00 грн, що підтверджено даними виписок з розрахункового рахунку клієнта банку за 2022 - 2025 роки, які є додатками до акта фактичної перевірки і які були надані на письмовий запит від 23.10.2025 працівників контролюючого органу, що проводили фактичну перевірку.
Однак, дані ПРРО свідчать, що безготівкові розрахунки не проводилися. Враховуючи наявність документального підтвердження проведення розрахунків за допомогою електронного платіжного застосунку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», перевіркою зроблено висновок, що розрахункові операції у безготівковій формі не проведено через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу ПРРО та не видано особам, які придбали товари в обов`язковому порядку, розрахункові документи встановленої форми та змісту, на повні суми проведених операцій, створені у паперовій та/або електронній формі, які б підтверджували виконання безготівкових розрахункових операцій у місці здійснення торгівельної діяльності та відпуску товарно-матеріальних цінностей, чим порушено вимоги п.1 та п.2 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг.
При цьому, загальна сума розрахункових операцій, проведених через електронний платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК, та не проведених через ПРРО, становить 121 105,00. Перша розрахункова операція в безготівковій формі, проведена через електронний платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відбулася 21.07.2023 на загальну суму 1700,00 грн. Всі розрахункові операції, що відбулися після цієї дати, на суму 119405 грн - наступні здійсненні операції.
Відтак, перевіркою встановлено порушення п.1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон України № 265/95- ВР).
За результатами матеріалів перевірки Головне управління ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2025 №00219460704 згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції на суму 180 807,50 грн, а саме: 1700,00 грн (1700,00 грн х 100%) - за проведення розрахункових операцій без застосування ПРРО та без видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції, - за порушення вчинене вперше; 179 107,50 грн (119 405,00 грн х 150%) - за проведення розрахункових без застосування ПРРО та без видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції, - за кожне наступне вчинене порушення.
В подальшому ФОП ОСОБА_1 було подано скаргу до Державної податкової служби України вих. №3 від 08.12.2025 року щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2025 року №00219460704.
За результатами розгляду вищезазначеної скарги Державною податковою службою України було прийнято рішення від 28.01.2026 № 2032/6/99-00-06-03-02 06 про результати розгляду скарги, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 17.11.2025 року №00219460704, а скаргу без задоволення.
Платник у своїй позовній заяві зазначає, що він вважає помилковою загальну суму безготівкових операцій, оскільки внаслідок детального аналізу кожної операції через платіжний термінал шляхом співставлення інформації з виписки по еквайрингу за період з 20.07.2023 року по 23.10.2025 року, банківських виписок за вказаний період та даних ПРРО загальна сума безготівкових операцій становить 120 395,00 грн, а не 121 105,00 грн.
Однак, із вищезазначеним твердженням контролюючий орган не погоджується, оскільки сума розрахункових операцій, проведених через платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», та не проведених через ППРО, в розмірі 121 105,00 грн підтверджена самим позивачем шляхом підписання окремого додатку 1 до акту фактичної перевірки, що містить перелік безготівкових розрахункових операцій, здійснених ФОП ОСОБА_1 , через платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», еквайринг МТ 001262, які не проведено через ППРО з фіскальним номером 4000179481 за період 01.01.2022 по 23.10.2025.
Тобто, позивач підписуючи додаток 1 до акту фактичної перевірки добровільно визнав правильність зазначеної суми розрахунків, проведених через еквайринг та не проведених через ПРРО у сумі 121 105,00 грн.
Крім того, надана позивачем банківська виписка по еквайрингу за період з 20.07.2023 по 23.10.2025 та зведений аналіз оборотів по еквайрингу та фіскальних чеків ПРРО з 20.07.2023 по 23.10.2025 не є належними та допустимими доказати через відсутність у них юридичної сили, у зв`язку із наступним.
Долучена банківська виписка по еквайрингу не містить жодної інформації з якого банку була взята така виписка, відсутній підпис уповноваженої особи та печатку банку. Водночас у зведеному аналізі з оборотів по еквайрингу та фіскальних чеків ПРРО з 20.07.2023 по 23.10.2025 також відсутній підпис особи, яка провела такий аналіз та не зрозуміло щодо якого суб`єкта здійснювався зазначений аналіз та на підставі яких документів.
На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.
27.02.2026 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.
Ухвалою суду від 10.03.2026, постановленою в судовому засіданні, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) оголошено перерву до 09.04.2026 о 10:30 год. 
Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, з мотивів викладених в позовній заяві та відповіді на відзив.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову, просили в його задоволенні відмовити.
В даному судовому засіданні за згодою сторін було здійснено перехід до подальшого розгляду справи за правилами письмового провадження.
Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
Головним управління ДПС у Тернопільській області відповідно до наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 23.10.2025 №2326-п та направлень на перевірку №3153/07/-04 та №3154/07-04 від 23.10.2025 проведено фактичну перевірку магазину «ПРОМІНСТРУМЕНТ», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . Перевірка проводилася в присутності ФОП ОСОБА_1 , якому було вручено примірник наказу від 23.10.2025 №2326-п, ознайомлено з направленнями на перевірку та пред`явлено посвідчення інспекторів, які проводили фактичну перевірку, що підтверджується підписом ФОП ОСОБА_1 на примірниках документів контролюючого органу.
Перед початком перевірки було проведено контрольну розрахункову операцію з придбанням перфоратора 1 шт, по ціні 3 600,00 грн, операція проведена із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій (далі - ПРРО), з наданням розрахункового документу встановленої форми та змісту.
В акті фактичної перевірки від 30.10.2025 № 18801/Ж5/19-00-07-04/2792206374 (далі - акт фактичної перевірки) зазначено, що під час проведення перевірки в магазині "ПРОМІНСТРУМЕНТ", за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: у магазині "ПРОМІНСТРУМЕНТ" розрахунки в безготівковій формі здійснюються за допомогою електронного платіжного застосунку АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", еквайринг МТ 001262, (далі - Застосунок).
Всього, проведено розрахунків через Застосунок в безготівковій формі на загальну суму 121105,00 гривень, а через програмний реєстратор розрахункових операцій ф.н. 4000179481, зареєстрований ФОП ОСОБА_1 за вказаною адресою (далі - ПРРО) безготівкові розрахунки за період перевірки, - не проводились.
Загальна сума розрахункових операцій, проведених через Застосунок, та не проведених через ПРРО, становить 121105,00 грн.
Перша розрахункова операція в безготівковій формі, проведена через Застосунок, відбулась 21.07.2023 р., на загальну суму 1700,00 грн.
Таким чином, розрахункові операції в безготівковій формі на загальну суму 121105,00 грн. не проведено через ПРРО, та не створено у паперовій та/або електронній формі відповідні розрахункові документи (фіскальні чеки, належної форми та змісту), які б підтверджували виконання розрахункових операцій.
Відтак, під час перевірки встановлено непроведення розрахункових операцій через ПРРО з фіскальним номером 400179481 на суму 121 105,00 грн. За період, що охоплено перевіркою (з 01.01.2022 по 23.10.2025) через електронний платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», еквайринг МТ 001262 у безготівковій формі проведено розрахункових операцій на загальну суму 121 105,00 грн, що підтверджено даними виписок з розрахункового рахунку клієнта банку за 2022 - 2025 роки, які є додатками до акта фактичної перевірки і які були надані на письмовий запит від 23.10.2025 працівників контролюючого органу, що проводили фактичну перевірку.
Однак, дані ПРРО свідчать, що безготівкові розрахунки не проводилися. Враховуючи наявність документального підтвердження проведення розрахунків за допомогою електронного платіжного застосунку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», перевіркою зроблено висновок, що розрахункові операції у безготівковій формі не проведено через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу ПРРО та не видано особам, які придбали товари в обов`язковому порядку, розрахункові документи встановленої форми та змісту, на повні суми проведених операцій, створені у паперовій та/або електронній формі, які б підтверджували виконання безготівкових розрахункових операцій у місці здійснення торгівельної діяльності та відпуску товарно-матеріальних цінностей, чим порушено вимоги п.1 та п.2 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг.
При цьому, загальна сума розрахункових операцій, проведених через електронний платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК, та не проведених через ПРРО, становить 121 105,00. Перша розрахункова операція в безготівковій формі, проведена через електронний платіжний застосунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відбулася 21.07.2023 на загальну суму 1700,00 грн. Всі розрахункові операції, що відбулися після цієї дати, на суму 119405 грн - наступні здійсненні операції.
Відтак, перевіркою встановлено порушення п.1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон України № 265/95- ВР).
За результатами матеріалів перевірки Головне управління ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2025 №00219460704 згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції на суму 180 807,50 грн, а саме: 1700,00 грн (1700,00 грн х 100%) - за проведення розрахункових операцій без застосування ПРРО та без видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції, - за порушення вчинене вперше; 179 107,50 грн (119 405,00 грн х 150%) - за проведення розрахункових без застосування ПРРО та без видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції, - за кожне наступне вчинене порушення.
В подальшому ФОП ОСОБА_1 було подано скаргу до Державної податкової служби України вих. №3 від 08.12.2025 року щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2025 року №00219460704.
За результатами розгляду вищезазначеної скарги Державною податковою службою України було прийнято рішення від 28.01.2026 № 2032/6/99-00-06-03-02 06 про результати розгляду скарги, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 17.11.2025 року №00219460704, а скаргу без задоволення. 
Не погодившись із оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного. 
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документів, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.
Згідно із пунктом 80.1 статті 80 ПКУ, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки (пункт 80.2 статті 80 ПКУ).
Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПКУ фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Пунктом 81.1 статті 81 ПКУ передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстава, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які зазначені у направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених ПКУ, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПКУ, при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються законом № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування» (далі - Закон 265/95-ВР).
У статті 2 Закону № 265/95-ВР зазначено, що розрахункова операція — приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки — оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну (абзац дев`ятий статті 2 Закону № 265/95-ВР).
Згідно з абзацу двадцять п`ятого - двадцять сьомого статті 2 Закону № 265/95- ВР) фіскальний режим роботи - це:
а) режим роботи опломбованого належним чином реєстратора розрахункових операцій, який забезпечує безумовне виконання ним фіскальних функцій;
б) режим роботи програмного реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого у реєстрі таких реєстраторів, що забезпечує реєстрацію розрахункових документів на фіскальному сервері контролюючого органу відповідно до цього Закону;
Фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу (абзац двадцять восьмий статті 2 Закону № 265/95-ВР).
Крім того, стаття 2 ПКУ містить визначення, що таке програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО) - програмний, програмно-апаратний або програмно- технічний комплекс у вигляді технологічного та/або програмного рішення, що використовується на будь-якому пристрої та в якому фіскальні функції реалізовані через фіскальний сервер контролюючого органу і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для виконання платіжних операцій. Контролюючий орган забезпечує безоплатне програмне рішення для використання суб`єктом господарювання.
Відповідно до статті 8 Закону № 265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Абзацом другим пункту 3 розділу І Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 № 13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350 (далі — Положення № 13) визначено, що у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не приймається як розрахунковий.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення № 13 фіскальний чек має містити, такі обов`язкові реквізити, зокрема: позначення форми оплати («ГОТІВКА», «БЕЗГОТІВКОВА», «ІНШЕ»), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 18), засоби оплати (вид платіжного інструменту, талон, жетон тощо) (рядок 19).
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений у паперовій та/або електронній формі.
Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265-95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (у паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
• 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) — за порушення, вчинене вперше;
• 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) — за кожне наступне вчинене порушення.
Як видно з матеріалів справи, Позивач здійснював реєстрацію розрахункових операцій із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій №4000179481 (ПРРО), який наданий Державною податковою службою України. Розрахунки в безготівковій формі здійснювались за допомогою електронного платіжного додатку АТ «Універсал Банк», еквайринг МТ001262, при цьому цей платіжний термінал не був поєднаний та не з`єднаний з ПРРО.
Контролюючий орган дійшов висновку, що безготівкові розрахунки на загальну суму 121 105,00 грн. через ПРРО за період перевірки не проводились, обґрунтування та підтверджених доказів для прийняття такого рішення в акті перевірки немає.
Позивачем здійснено детальний аналіз кожної операції через платіжний термінал шляхом співставлення інформації з виписки по еквайрингу за період з 20.07.2023 року по 23.10.2025 року, банківських виписок за вказаний період та даних ПРРО в електронному кабінеті платника податків. Судом проаналізовано: дати та час операції через платіжний термінал; суми платежів; дати, час та номера фіскального чека в ПРРО.
В результаті такого аналізу встановлено, що:
загальна сума безготівкових платежів становить 120 395,00 грн. а не 121 105,00 грн.;
більшість фіскальних чеків в ПРРО сформована у той самий час що і платіж по еквайрингу або з різницею до трьох хвилин;
повністю співпадають суми платежів через термінал і відповідних зареєстрованих належним чином чеків в ПРРО
окремі чеки сформовані пізніше, що могло бути зумовлено роботою самого ПРРО, часом на підбір комплектування та видачу товару, іншими технічними проблемами що впливають на час формування фіскального чека в ПРРО, але це не підтверджує те, що розрахункові операції не зареєстровані;
У наданому зведеному аналізі оборотів по еквайрингу та відповідних фіскальних чеків в ПРРО все це відображено. Також, Верховний Суд у постанові від 16.12.2025 року у справі №140/5829/24 роз`яснив, що для застосування штрафу за Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій від 06.07.1995 року № 265/95-ВР» податкова повинна довести фактичну невидачу розрахункового документа покупцю. Формальний часовий розрив між оплатою та реєстрацією в ПРРО чи технічні помилки в обліку не є підставою для штрафу.
Таким чином, твердження контролюючого органу про суму 121 105,00 грн. є фактично помилковим, не підтвердженим належними доказами та суперечить первинним банківським документам. Загальна сума по акту перевірки не може бути більшою за загальну суму безготівкових платежів.
Також у рішенні, за результатами розгляду скарги Позивача, Державна податкова служба України обґрунтовує рішення ГУ ДПС у Тернопільській області, визнати безготівкові платежі незареєстрованими, нібито відсутністю якогось обов`язкового реквізиту в розрахункових документах, згідно «Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів» затвердженого наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016р №13 (Положення №13). Але не враховано те, що протягом періоду, що перевірявся вносилися зміни в Положення №13, деякі реквізити є обов`язковими лише у випадку застосування платіжних терміналів, з`єднаного або поєднаного з ПРРО.
Верховний Суд в постанові у справі від 12.08.2025 року №500/5316/21 чітко розмежував поняття технічної помилки в чеку та порушення, що тягне за собою штрафні санкції. Дрібна помилка або відсутність окремого реквізиту не може бути підставою для визнання фіскального чека недійсним. 
В пунктах 1 та 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій від 06.07.1995 № 265/95-ВР», згідно яких встановлено нібито порушення нічого не сказано про реквізити розрахункових документів, також в цьому Законі не передбачено окремого штрафу за відсутність певного обов`язкового реквізиту в чеку.
Судом встановлено, що контролюючим органом не доведено, що покупцям не було видано розрахунковий документ. Крім того, Позивач використовує для реєстрації розрахункових документів програму, яка надана самою Державною податковою службою України, і не повинен нести відповідальність за те, що деякі реквізити, які вважаються контролюючим органом обов`язковими не відображаються (наприклад: при виборі оплати картою «форма оплати» на чеку не друкується).
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на Відповідача.
У даному випадку контролюючим органом невірно встановлена сума та не доведено наявності складу правопорушення, оскільки встановлені під час перевірки обставини не свідчать про вчинення Позивачем умисних дій, спрямованих на приховування доходів або зменшення податкової бази. Всі суми безготівкових операцій надійшли на розрахунковий рахунок, тож були відображені у річній податковій декларації платника єдиного податку. Немає шкоди бюджету, заниження податкових зобов`язань, приховування об`єкта оподаткування, відсутні правові підстави для притягнення Позивача до фінансової відповідальності.
Щодо технічного характеру виявлених недоліків та непропорційності застосованих санкцій, то суд зазначив наступне.
Навіть у випадку формального відхилення у відображенні окремих реквізитів розрахункових документів, такі дії мають характер виключно технічних помилок, а не податкового правопорушення. Зазначені неточності не були вчинені умисно; не призвели до зменшення податкової бази; не спричинили жодної шкоди бюджету чи інтересам держави; не позбавили покупців права отримати розрахунковий документ.
Судом встановлено, що застосування настільки суворих санкцій за відсутності негативних наслідків суперечить принципам справедливості, правової визначеності та пропорційності відповідальності, які випливають зі статей 19, 61 та 62 Конституції України та усталеної практики адміністративних судів. 
За таких обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 17.11.2025 року №00219460704 є протиправним та підлягає скасуванню у повному обсязі.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1808,08 грн. підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.11.2025 року №00219460704.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1808,08 (одна тисяча вісімсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 09 квітня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637). 

Головуючий суддя Подлісна І.М.