справа № 756/11155/20
провадження № 22-ц/824/4883/2026
головуючий у суді І інстанції Майбоженко А.М. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Тихої П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року про призначення повторної експертизи в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Куницький Віталій Васильович, ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним та поділ майна,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року призначено в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Куницький Віталій Васильович, ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним та поділ майна повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Львів, вул. Липинського, 54).
На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:
1) Чи виконано підпис та рукописний текст у заяві, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 09.09.2011 за реєстровим № 632 в графі «Підпис» ОСОБА_5 чи іншою особою?
Надано у розпорядження експертів матеріали цивільної справи за №756/11155/20, оригінал заяви, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 09.09.2011 за реєстровим № 632, оригінал пенсійної справи ОСОБА_5 та оригінал кредитної справи щодо Договору про приєднання від 16.09.2015 року, що укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Державний ощадний банк України».
Звернено увагу на те, що ця експертиза є посмертною, що унеможливлює отримання експериментальних зразків підпису та почерку ОСОБА_5 .
Експертам в якості вільних зразків почерку і підпису ОСОБА_5 надано її підписи та почерк, виконані в:
- матеріалах пенсійної справи ОСОБА_5 (аркуші 17, 18 пенсійної справи);
- кредитній справі щодо Договору про приєднання від 16.09.2015 року, що укладений між ОСОБА_5 та ПАТ «Державний ощадний банк України» в графах «Підпис клієнта» на кожній сторінці справи;
- оригіналі заяви ОСОБА_5 від 23.09.2020, реєстровий № 157;
- оригіналі заяви ОСОБА_5 від 23.09.2020, реєстровий № 156;
- оригіналі довіреності ОСОБА_5 від 05.06.2020, реєстровий № 342.
В якості умовно-вільних зразків підпису і почерку ОСОБА_5 експертам надано її підпис та почерк у заяві від 23.09.2020, посвідченої приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_12, що зареєстрована у реєстрі за № 158.
Оплату вартості повторної експертизи суд поклав в рівних частках на відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третю особо ОСОБА_4 (засіб зв`язку останнього: НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ).
Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.
Не погоджуючись з ухвалою суду представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи скасувати та направити справу для продовження розгляду у суді першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в оскаржуваній ухвалі суду відсутні будь-які підстави та обґрунтування, чому висновок експертів від 14 липня 2023 року є необґрунтованим, яким саме матеріалам справи він суперечить, чи які конкретні сумніви у правильності попереднього висновку експертів, а також про наявність істотних порушень процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
Вказує, що 14 липня 2023 року експертами КНДІСЕ було складено висновок за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 756/11155/20 за номером 8373/8374/23-32, зі змісту вказаного висновку убачається, що рукописний запис « ОСОБА_5 », що міститься у графі «ПІДПИС» заяви від 09.09.2011, складеної від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_5 , що міститься в графі «ПІДПИС» заяви від 09.09.2011, складеної від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою.
Звертає увагу на те, що встановлення належності рукописного запису і підпису ОСОБА_5 в заяві від 09.09.2011 року, складеної від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 мало ключове значення у справі, яке можна було здійснити виключно за допомогою спеціаліста в галузі почеркознавства шляхом проведення почеркознавчої експертизи.
Зазначає, що експерти надали однозначні і беззаперечні висновки, що рукописний запис та підпис у вказаному документі не належить ОСОБА_5 , що підтверджує позицію позивача у даній справі, а саме, що ОСОБА_5 не надавала згоди своєму чоловікові - ОСОБА_2 на продаж квартири та земельної ділянки.
Таким чином, вважає, що вказаний висновок експертів є належним, допустимим і достовірним доказом у даній справі та підтверджує позицію позивача про підроблення офіційного документу - заяви від 09.09.2011 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги також посилається на те, що відповідач звернулася до ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» для проведення науково-методичного аналізу висновку експертів. Однак, згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видами діяльності за якими таке здійснює господарську діяльність є:
69.10 Діяльність у сфері права (основна);
70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;
73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки;
82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг.
Жодний із вказаних видів діяльності не передбачає права здійснювати науково- методичний аналіз висновків експерта, а отже, свідчить про відсутність як права так і наявності відповідних сил і засобів для здійснення такого роду виду діяльності.
На думку апелянта, окремо дана обставина є підставою для відхилення будь-яких доводів з боку відповідача, що ґрунтуються на представленому «консультативному висновку», стосовно необґрунтованості висновку експертів КНДІСЕ.
Також, зі змісту «консультативного висновку» вбачається, що такий був складений ОСОБА_7 .
У зв`язку із чим апелянт звертає увагу, що ОСОБА_3 звернулась до ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» із заявою про проведення науково-методичного аналізу висновку експертів, проте такий аналіз був здійснений фізичною особою ОСОБА_7 , яка не має жодного відношення до ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива».
Окремо вважає за необхідне звернути увагу, що в «консультативному висновку» зазначається інформація, що такий складений кандидатом юридичних наук, експертом вищого класу ОСОБА_7 за спеціальністю «Дослідження почерку і підписів».
Однак, в підтвердження експертності ОСОБА_7 до висновку не був наданий жодний документ, що підтверджує таку, а тому зі сторони позивача існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_7 є експертом в галузі почеркознавства і взагалі, що такий висновок складався нею.
Крім того вказує, що згідно реєстру атестованих судових експертів свідоцтво експерта ОСОБА_7 було анульовано рішенням експертно-кваліфікаційної комісії КНДІСЕ від 03.02.2017 року за номером 1, а отже твердження відповідача, що такий висновок складений експертом є недостовірним і спростовується вказаним витягом.
Отже, на думку апелянта, вказане свідчить, що експерт ОСОБА_7 після анулювання свідоцтва експерта складає незаконні чи принаймні сумнівні висновки на користь сторони, яка звернулась до неї в незалежності від обґрунтованості чи необґрунтованості позиції першої, тобто заявника такого дослідження.
Зазначає, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.07.2022 року було закрито підготовче судове засідання. Зауважує, що всі учасники справи, включно ОСОБА_3 , висловлюючи свою думку, не заперечували щодо закриття підготовчого судового засідання, а отже, це свідчить, що на стадії підготовчого судового засідання відповідачі погодились з тим, що подали усі докази та заявили усі необхідні клопотання і були обізнані з наслідками передбаченими ч. 2 ст. 222 ЦПК України, а саме, що клопотання подані на стадії розгляду справи по суті без поважних причин мають бути залишені судом без розгляду.
Стосовно аргументів відповідача, викладених в клопотанні про проведення повторної почеркознавчої експертизи, яке повністю дублює зміст «консультативного висновку», що на її думку свідчить про необґрунтованість проведеної вже експертизи та невідповідність іншим матеріалам справи, апелянт вважає, що не зважаючи на назву - «консультативний висновок» такий документ за свою суттю є рецензією.
Вказує, що експерти, які складали висновок в цій конкретній експертній ситуації визнали достатнім надані матеріали, не відмовилися від проведення експертизи і були повідомлені про кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим вважає, що позиція «експерта ОСОБА_7 » щодо недостатності матеріалів для проведення почеркознавчого дослідження є абсолютно безпідставною та необґрунтованою.
На підставі викладеного наголошує на тому, що ОСОБА_5 не надавала згоди ОСОБА_2 на відчуження вказаних квартири та земельної ділянки будь-яким чином, включно шляхом продажу або дарування. 
09 лютого 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_4 , в якому він заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що суд першої інстанції чітко зазначив сумніви стосовно протиріччя висновку експертів матеріалам справи. 
Зокрема посилається на те, що в матеріалах справи міститься копія паспорту та довідка МСЕК про те, що ОСОБА_5 була інвалідом І групи та була старечого віку, а експерти не взяли цього до уваги та проводили дослідження так, наче ОСОБА_5 була молодою та здоровою людиною.
Крім того зазначає, що сумніви стосовно порушень методик проведення почеркознавчої експертизи це сумніви про надання категоричного висновку, адже для надання категоричного висновку повинно бути виконані певні критерії, які експерти не виконали під час проведення почеркознавчого дослідження. 
Представникпозивача ОСОБА_1 адвокат Фумельов І.О. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просила її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Третя особа ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомляли.
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Постановляючи ухвалу про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що після допиту експертів у судовому засіданні у суду залишились сумніви щодо можливого впливу на результати дослідження віку та стану здоров`я ОСОБА_5 , достатності її вільних зразків підпису та почерку (порівняльного матеріалу) для надання категоричного висновку з приводу поставленого питання.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
За змістом частини другої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).
Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.
Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.
В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.
У разі призначення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у ст. 144 ЦПК, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку. В ухвалі про призначення додаткової або повторної експертизи зазначаються мотиви й підстави їх призначення.
З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2023 року до суду надійшов висновок експертів за №8373/8374/23-32 від 14.07.2023 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якого рукописний запис «ОСОБА_5» що міститься у графі «ПІДПИС» заяви від 09.09.2011 року, складеної від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрованої в реєстрі за № 632, виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою.
Підпис від імені ОСОБА_5 , що міститься у графі «ПІДПИС» заяви від 09.09.2011 року, складеної від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, та зареєстрованої в реєстрі за № 632, виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою ( а.с. 177 - 184, т. 4).
У суді першої інстанції, після повернення справи, судом у судовому засіданні 07.08.2025 було допитано експертів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , якими було надано роз`яснення висновку.
Таким чином, після допиту експертів у судовому засіданні у суду першої інстанції залишились сумніви щодо можливого впливу на результати дослідження віку та стану здоров`я ОСОБА_5 , достатності її вільних зразків підпису та почерку (порівняльного матеріалу) для надання категоричного висновку з приводу поставленого питання.
При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає висновки суду першої інстанції щодо винесення ухвали про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи у даній справі правильними.
За таких обставин, аргументи апеляційної скарги не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо призначення повторної експертизи, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба