ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1116/26 Справа № 216/2577/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - СТАРТАНОВИЧ Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 31 жовтня 2024 року о 11 год. 05 хв. по вул Свято-Миколаївська, 11 м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА К5», номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», висновок № 2301 від 05.11.2024, що зафіксовано в протоколі ЕПР1 №290165 від 04.04.2025, таким чином ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, оскільки справу розглянуто за його відсутності та без належного повідомлення про дату та час слухання, а про наявність постанови він дізнався лише 18 лютого 2026 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол складено з порушенням вимог законодавства. До протоколу не додано відеозапис проведеного огляду або пояснень двох свідків, як то передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. Сам протокол складено поза межами строку передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП. Вказує на відсутність у матеріалах справи доказів його направлення на огляд. Зауважує, що огляд проведено через 4 години 25 хвилин, замість передбачених порядком 2 годин, а висновок складено через шість днів. Також, у протоколі невірно зазначено склад адміністративного правопорушення, а саме вказано, що він керував у стані наркотичного сп`яніння, в той час як згідно висновку, він перебував у стані канабіноїдного сп`яніння. На його думку, матеріали справи не містять достатніх доказів його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення. Звертає увагу на порушення його права на захист, оскільки через неналежне повідомлення він був позбавлений можливості прийняти участь у судовому засіданні під час розгляду справи.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 290165 від 04 квітня 2025року, згідно якого 31.10. 2024 об 11:05:00 по вул Свято-Миколаївська, 11 м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА К5», номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння згідно висновку КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» № 2301 від 05.11.2024. Протокол складено на підставі постанови слідчого про направлення матеріалів справи. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 20 лютого 2025 року про направлення матеріалів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозаписом до протоколу.
Висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному на підставі акту медичного огляду № 2301 від 31.10.2026 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані канабіноїдного сп`яніння.
Протоколом допиту ОСОБА_1 в якості свідка від 16 грудня 2024 року щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.10.2024 року та учасником якої був ОСОБА_1 .
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі – Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі – Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.
В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення.  Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні. 
Протокол власноруч підписаний ОСОБА_1 , містить його пояснення про визнання вини та підтвердження вживання марихуани напередодні. Будь яких зауважень ОСОБА_1 до протоколу не вносилось. 

Доводи ОСОБА_1 щодо несвоєчасного складання протоколу про адміністративне правопорушення на увагу не заслуговують, оскільки факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння встановлено під час досудового розслідування, тому дана обставина обумовлена об`єктивною неможливістю його складання у день отримання висновку.
Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі невірно зазначено склад адміністративного правопорушення, а саме вказано, що він керував у стані наркотичного сп`яніння, в той час як згідно висновку, він перебував у стані канабіноїдного сп`яніння також на увагу не заслуговують, оскільки канабіноїдне сп`яніння є різновидом стану наркотичного сп`яніння.
Доводи ОСОБА_1 про недійсність огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу як безпідставні. 
Як убачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у Комунальному підприємстві «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, який відноситься до переліку медичних закладів, яким надано право проведення огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному за результатами проведеного 31.10.2024 року о 16 год. 15 хв. лікарем КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР лікарем ОСОБА_2 у ОСОБА_1 виявлено стан канабіноїдного сп`ягніння. 
Підстав для сумніву у компетенції лікаря, працюючого у медичному закладі та маючого вищу медичну освіту, у суду відсутні.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження висновку лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності, а також оскарження дій працівників медичного закладу.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок складено на шостий день після огляду апеляційний суд не приймає, оскільки дана обставина обумовлена проведенням дослідження біологічного матеріалу.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність направлення на огляд на увагу не заслуговують, оскільки відсутність направлення не впливає на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
Апеляційний суд погоджується з тим, що огляд ОСОБА_1 був проведений в закладі охорони здоров`я після спливу двох годин, однак вказане не впливає та не може вплинути на доведеність вини ОСОБА_1 та його перебування у стані наркотичного сп`яніння, який він сам підтвердив.
Крім того, така затримка, на думку суду, була обумовлена оформленням матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди з травмованими, яка сталася 31.10.2024 року.
Апеляційний суд не може погодитись з твердженням ОСОБА_1 про те, що розглянувши справу без його участі, суд порушив його право на захист.
Як слідує з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 23 квітня 2025 року о 10:00 год. у Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Про призначення слухання справи на 09.06.2025 року, 15.09.2025 року, 15.10.2025 року, 29.10.2025 року ОСОБА_1 було повідомлено за його номером телефону – НОМЕР_2 , а про слухання справи 29.10.2025 року ще й на номер телефону НОМЕР_3 , зазначений у протоколі.
Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП. 
При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).
Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, у суду першої інстанції були всі законні та обґрунтовані підстави розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є безпідставними.
Крім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення.
Апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. З врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суддя першої інстанції правильно дійшов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).
Колегія суддів наголошує, що відповідно до ст.6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам самого ОСОБА_1 .
З огляду на вищезазначене, надані суду докази в їх сукупності є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає. 
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя