П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3482/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна 
Суддя-доповідач - Боровицький О. А. 
02 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Матеріали справи містять копію трудової книжки позивача НОМЕР_1 , згідно якої позивач, зокрема, з 15.08.1985 р. по 16.06.1986 р., з 16.06.1986 р. по 01.09.1997 р., з 01.09.1997 р. працювала та продовжує працювати в навчальних закладах. (а.с. 9).
Позивач звернувся до пенсійного органу 22.05.2024 р. із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Однак, відповідач у рішенні №241670061436 від 30.05.2024 р. вказав на відсутнє право на виплату грошової допомоги згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, оскільки у поданих документах виявлені розбіжності в написанні «ім`я та по батькові» в первинних документах та між паспортними даними заявниці, а саме « ОСОБА_2 – « ОСОБА_3 ». Відсутня довідка про реорганізацію Вашковецького будинку піонерів у Вашковецький будинок учнівської творчості. (а.с. 11).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до п.7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Аналіз п.7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV дає підстави вважати, що у спірних правовідносинах умовами для отримання даної грошової допомоги є необхідність наявності для жінок спеціального страхового стажу 30 років та на момент досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Судом встановлено, що позивач з липня 2023 року отримує пенсію за віком.
При цьому, відповідно до інформації трудової книжки позивача НОМЕР_1 , згідно якої позивач, зокрема, з 15.08.1985 р. по 16.06.1986 р., з 16.06.1986 р. по 01.09.1997 р., з 01.09.1997 р. працює в навчальних закладах.
Позивач звернувся до пенсійного органу 22.05.2024 р. із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Однак, відповідач у рішенні №241670061436 від 30.05.2024 р. вказав на відсутнє право на виплату грошової допомоги згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, оскільки у поданих документах виявлені розбіжності в написанні «ім`я та по батькові» в первинних документах та між паспортними даними заявниці, а саме « ОСОБА_2 – « ОСОБА_3 ». Відсутня довідка про реорганізацію Вашковецького будинку піонерів у Вашковецький будинок учнівської творчості.
Поряд із цим, суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Крім того, у п. 3 Порядку зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Поряд із цим, суд звертає увагу, що під час розгляду заяви позивача від 22.05.2024 р. про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій пенсійним органом не досліджено та не надано оцінки наявним записам у трудовій книжці позивача щодо стажу роботи в закладах освіти. Будь яких зауважень чи неточностей до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 відповідачем не виявлено та не зазначено в оскаржуваному рішенні. Попри вказане, відповідач обмежився висновками на підставі встановлених формальних неточностей у довідках про трудовий стаж та ненадання довідки про реорганізацію Вашковецького будинку піонерів у Вашковецький будинок учнівської творчості.
З вказаних підстав, суд вважає, що відмова у призначенні позивачу грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки пенсійним органом неналежно розглянуто заяву позивача від 22.05.2024 р. без врахування записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відмова у призначенні позивачу грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправною, оскільки відповідачем неналежно розглянуто заяву позивача від 22.05.2024 р. без врахування записів у трудовій книжці НОМЕР_1 . Отже, на момент прийняття спірної відмови, відповідачем не здійснено належний розрахунок спеціального страхового стажу позивача з урахуванням періодів роботи позивача в навчальних закладах згідно трудової книжки НОМЕР_1 .
Крім того, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не подав у встановлений судом строк відзив на позов, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.
Для встановлення права позивача на отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач зобов`язаний провести перерахунок спеціального страхового стажу та зарахувати періоди роботи позивача в навчальних закладах згідно трудової книжки НОМЕР_1 .
Таким чином, суд вважає, що відповідачем неналежно проведено розрахунок спеціального страхового стажу позивача для виплати одноразової грошової допомоги, обов`язок який покладено на пенсійний орган в силу вимог Закону, а тому суд не може перебирати на себе функції пенсійного органу та здійснювати такий розрахунок самостійно. З вказаних підстав суд вважає, що у даних спірних правовідносинах належним способом відновлення порушеного права є зобов`язання відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву від 22.05.2024 р. про призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням періодів роботи позивача в навчальних закладах згідно трудової книжки НОМЕР_1 .
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Курко О. П.