ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/2805/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Баранник Н.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2025, (суддя суду першої інстанції Семененко М.О.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжя, в адміністративній справі №280/2805/25 за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа: Головне управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, 
УСТАНОВИВ:
11.04.2025 фізична особа – підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати постанову Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 20 березня 2025 року №1311/08/01/09/2527722883/ДПС/ТД/ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 20.03.2025 відносно позивача винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1311/08/01/09/2527722883/ДПС/ТД/ФС. В якості підстави для винесення постанови зазначено, що під час проведення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області фактичної перевірки кафе “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність позивач, підприємець використовує працю найманої особи без оформлення трудових відносин та повідомлення органів фіскальної служби про прийняття його на роботу, а саме: директора закладу ОСОБА_2 . Позивач не погоджується зі встановленими порушеннями, та зазначає, що працівниками податкового органу не було взято до уваги, шо ОСОБА_2 діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ЗМНО Білою Т.С. від 05.07.2023, якою було уповноважено Нікогасяна Г.А. представляти інтереси ОСОБА_1 при проведенні заходів контролю та нагляду за суб`єктами господарювання будь якими державними органами та установами, в тому числі при проведенні планових, позапланових та інших видів перевірок органами ДПС, та їх структурними підрозділами. Зазначена довіреність під час перевірки не досліджувалась. Крім того, існування такої посади як директор фізичної особи – підприємця взагалі не передбачено нормами діючого законодавства. Отже жодних аргументованих доказів виконання ОСОБА_2 обов`язків працівника матеріали перевірки не містять, оскільки єдиним аргументом ГУ ДПС у Запорізькій області є підпис про отримання документів, що за умови наявності нотаріально посвідченої довіреності (що була складена до початку проведення перевірки) та відсутності будь-яких інших доказів виконання обов`язків працівника - не може вважатись виконанням обов`язків працівника. 
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 09.07.2025 задовольнив позовні вимоги. Визнав протиправною та скасував постанову Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 20 березня 2025 року №1311/08/01/09/2527722883/ДПС/ТД/ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент прийняття спірної постанови відповідачу не було відомо про скасування висновків акту перевірки, оскільки податковим органом не надано жодного офіційного повідомлення щодо його скасування. Відповідач зазначає, що ні станом на час перевірки ні станом на час ухвалення постанови позивачем надав відповідачу жодних документів на спростування висновків про порушення ним вимог Закону. Також, відповідач зазначає, що невідомо з яких підстав податковий орган взагалі скасував висновки про порушення позивачем трудового законодавства.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.01.2025 ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ №129-п про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , з 23 січня 2025 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2024 по день закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні. 
23.01.2025 з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_1 видано направлення № 178.
28.01.2025 ОСОБА_2 (директор ресторану) вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки від 23.01.2025 №129-п та направлення від 23.01.2025 №178, про що свідчить відповідний запис про отримання.
За результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , ГУ ДПС у Запорізькій області складено Акт від 28.01.2025 №1311/08/01/09/2527722883 про результати фактичної перевірки з питань здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операції; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні (далі – Акт).
У вказаному Акті перевірки, окрім іншого, встановлено, що п.4) в порушення вимог ст. 24 КЗпП встановлено використання праці найманої особи без оформлення трудових відносин, а саме – директор ОСОБА_2 , який виконував обов`язки директора кафе “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” отримав копію наказу на проведення фактичної перевірки кафе, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 та власноручно ознайомився з направленням на проведення фактичної перевірки, де зазначив посаду директора. Але всупереч цього повідомлення про прийняття на роботу до ГУ ДПС у Запорізькій області не надходило.
Листом від 13.02.2025 №6226/6/08-01-07-08-13 ГУ ДПС у Запорізькій області повідомило Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про встановлені факти порушення використання праці найманої особи без оформлення трудових відносин викладених в Акті для вжиття заходів відповідно чинного законодавства в межах компетенції.
На підставі отриманої інформації відповідачем направлено на адресу позивача рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №1311/08/01/09/2527722883/ДПС/ТД від 21.02.2025. Розгляд справи призначено на 20.03.2025, про що позивача повідомлено засобами поштового зв`язку, яке він отримав 09.03.2025. 
Скориставшись правом, передбаченим п.86.7 ст.86 ПК України, 26.02.2025 позивачем було подано до ГУ ДПС у Запорізькій області заперечення на Акт фактичної перевірки. 
Листом від 27.02.2025 №10331/6/08-01-09-01-07 ГУ ДПС у Запорізькій області повідомило позивача, що розгляд заперечення відбуватиметься 10.03.2025.
Листом від 12.03.2025 №11576/6/08-01-09-01-07 ГУ ДПС у Запорізькій області повідомило позивача, що розглянувши заперечення ФОП ОСОБА_1 від 26.02.2025 б/н (вх.. ГУ 26.02.2025 №12659/6) Комісія з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок платників податків ГУ ДПС у Запорізькій області дійшла висновку, що порушення, які викладені в акті фактичної перевірки №1311/08/01/09/2527722883, в частині порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 “Про порядок повідомлення державної податкової служби та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу” та статті 24 КЗпП України підлягають скасуванню, а заперечення ФОП ОСОБА_1 від 26.02.2025 в цій частині задоволено.
20.03.2025 начальником Управління Тригубенко В.О. прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1311/08/01/09/2527722883/ДПС/ТД/ФС, відповідно до якої на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 80 000,00 грн. за порушення абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки висновки акту перевірки, які слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови скасовані, відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частинами 1-2 ст. 259 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог ч. 1 ст. 259 КЗпП України постановою від 21.08.2019 №823 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначав процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №640/17424/19, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, було визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю".
Отже, станом на момент виникнення спірних правовідносин, порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю чинним законодавством не визначений.
Водночас, відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктом 4 п.4 цього Положення передбачено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці" від 12.01.2022 №14 (далі - Постанова №14) постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці, та утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці.
Підпунктом 1 п. 3 Постанови №14 визначено, що територіальні органи Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних органів Державної служби з питань праці і прийняттям рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною службою з питань праці після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворені згідно пунктом 2 цієї постанови, затвердження положень про них, структуру, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.
В аспекті зазначеного, суд вважає за необхідне вказати, що згідно з ч.2 ст.259 КЗпП України центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.
Отже, право здійснювати контроль за додержанням законодавства про працю на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з метою перевірки дотримання податкового законодавства закріплено за податковими органами згідно з ч. 2 ст. 259 КЗпП України.
Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, та відповідно до якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (пункт 80.6 статті 80 ПК України).
Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Відповідно до підпункту 20.1.47 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право отримувати пояснення від роботодавців та/або їх працівників, та/або осіб, праця яких використовується без документального оформлення, під час проведення перевірок з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання податковим агентом податкового законодавства щодо оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом.
Відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження; вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;.
Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.
Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, повноваження на проведення перевірки стосовно дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю, виявлення, оформлення і фіксацію відповідних порушень (зокрема, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)) належать податковому органу відповідно до закону.
Одночасно з цим, повноваження щодо притягнення до відповідальності за вищевказані правопорушення у спосіб накладення штрафу за законом (частина четверта статті 265 КЗпП України) надані центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Отже, суд зазначає, що у разі виявлення податковим органом фактів порушення вимог законодавства про працю та фіксації їх у складеному цим органом акті перевірки і надання останнього Держпраці в порядку взаємодії цих органів для виконання покладених на них завдань, Держпраці, відповідно до закону, наділена повноваженнями притягати до відповідальності суб`єктів таких правопорушень, зокрема накладати штрафи у розмірі та в порядку, визначеному законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509), у пункті 1 та 2 якого визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2-7 статті 53 Закону України “Про зайнятість населення”.
Відповідно до п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи, серед іншого, накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий-надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка (пункт 4 Порядку №509).
У разі відсутності підстав для складання постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкта господарювання чи роботодавця у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку (абз.5 п.4 Порядку №509).
Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Таким чином, акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України.
Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваною постановою від 20.03.2025 №1311/08/01/09/2527722883/ДПС/ТД/ФС накладено штраф на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 80 000,00 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в частині фактичного допуску працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин на підставі висновків Акту, складеного ГУ ДПС у Запорізькій області за результатами проведеної фактичної перевірки.
Водночас, за результатами розгляду заперечень на Акт фактичної перевірки від 28.01.2025 №1311/08/01/09/2527722883, ГУ ДПС у Запорізькій області листом від 12.03.2025 №11576/6/08-01-09-01-07 повідомило про скасування висновків, які викладені в акті фактичної перевірки №1311/08/01/09/2527722883, в частині порушення позивачем Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 “Про порядок повідомлення державної податкової служби та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу” та статті 24 КЗпП України.
Враховуючи наведене, за відсутності фактичної підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про працю та зайнятість населення,суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідне рішення, прийняте відповідачем на підстави висновків акту перевірки, які були скасовані уповноваженим контролюючим органом, також підлягає скасуванню як протиправне.
Посилання відповідача на те, що він був необізнаний про факт скасування висновків акту перевірки, на підстави яких ухвалено постанову про накладення штрафних санкцій, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки скасування висновків акту перевірки станом на час розгляду справи судом є безумовною підставою для скасування постанови про накладення штрафних санкцій, прийнятої на їх підставі. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу– без задоволення.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2025 в адміністративній справі № 280/2805/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник