Дата документу 12.02.2026
Справа № 501/2938/25
2/501/1324/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді – Петрюченко М.І., 
за участю секретаря судового засідання – Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»
відповідача: ОСОБА_1 
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості 
ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі позивач) 03.07.2025 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами №2973503350-106173 від 09.08.2021, №555153561826 від 08.08.2021, №4053235 від 07.08.2021 у розмірі 140 152,50 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №2973503350-106173 від 09.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн.
21.12.2021 укладено договір факторингу №21-12/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021. 
10.03.2021 укладено договір факторингу №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021.
18.02.2025 укладено договір факторингу №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021 у розмірі 21029,50 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2500,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18529,50 грн.

Відповідно до укладеного договору №555153561826 від 08.08.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн.
18.12.2023 укладено договір факторингу №18/12-2-23 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №555153561826 від 08.08.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №555153561826 від 08.08.2021 у розмірі 5123,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3123,00 грн.

Відповідно до укладеного договору №4053235 від 07.08.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн.
29.11.2021 укладено договір факторингу №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4053235 від 07.08.2021.
10.01.2024 укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Колект Центр» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4053235 від 07.08.2021.
18.02.2025 укладено договір факторингу №18-02/2025 відповідно до якого ТОВ «Колект Центр» відступило на користь ТОВ Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4053235 від 07.08.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №4053235 від 07.08.2021 у розмірі 131 250,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 114750,00 грн., заборгованість за комісіями 1500,00 грн.
На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
У встановлений ухвалою строк відповідач не подав відзив на позов.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач відзив або заперечення на позов до суду не надав та в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідачі також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України» (а.с.124, 126). Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явився, тому, на підставі ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 03.07.2025 цивільну справу розподілено на розгляд судді Петрюченко М.І. (а.с.116).
Ухвалою судді від 14.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.119-120).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №2973503350-106173 від 09.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн.
21.12.2021 укладено договір факторингу №21-12/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021. 
10.03.2021 укладено договір факторингу №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021.
18.02.2025 укладено договір факторингу №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №2973503350-106173 від 09.08.2021 у розмірі 21029,50 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2500,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 18529,50 грн.

Відповідно до укладеного договору №555153561826 від 08.08.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн.
18.12.2023 укладено договір факторингу №18/12-2-23 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №555153561826 від 08.08.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №555153561826 від 08.08.2021 у розмірі 5123,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3123,00 грн.

Відповідно до укладеного договору №4053235 від 07.08.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн.
29.11.2021 укладено договір факторингу №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4053235 від 07.08.2021.
10.01.2024 укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Колект Центр» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4053235 від 07.08.2021.
18.02.2025 укладено договір факторингу №18-02/2025 відповідно до якого ТОВ «Колект Центр» відступило на користь ТОВ Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором №4053235 від 07.08.2021.
Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №4053235 від 07.08.2021 у розмірі 131 250,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 114750,00 грн., заборгованість за комісіями 1500,00 грн.

V. Оцінка Суду.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71ЦК України (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.
Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової і вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до відповідача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
Зокрема, згідно платіжної інструкції від 01.07.2025 (а.с.1) позивачем при подачі позову сплачено 2 422,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу по даній справі представник позивача разом з позовною заявою надав суду копії договору про надання правової допомоги (а.с.109-110), прас-листа АО «Лігал Ассістанс», заявки про надання юридичної допомоги №1239 від 01.05.2025, витягу з акту №11 про надання юридичної допомоги (а.с.112-113).
Проте документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Згідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.Конвенції.
Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог у частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 4264037, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521), заборгованість за договорами №2973503350-106173 від 09.08.2021, №555153561826 від 08.08.2021, №4053235 від 07.08.2021 у розмірі 140 152,50 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
У задоволені решти вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського
Суду Одеської області       М.І.Петрюченко