Справа №705/6861/25
2-а/705/21/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Умань 

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин Олексій Владиславович розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті ((вул. Антоновича, 51, м. Київ, ЄДРПОУ 39816845) про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:
1. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,
зафіксованому в автоматичному режимі серії, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, АВ №00008569 від 22.10.2025 року, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Позов обґрунтований тим, що 31.10.2025 року на адресу Позивача поштою надійшла постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі серії АВ №00008569 від 22.10.2025, в якій зазначено, що головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Степаненком Михайлом Володимировичем, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 2,2, Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Згідно вказаної постанови 20.10.2025 о 13 год 53 хв. за адресою М-06, км 54+285, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_2 , рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР): перевищення загальної маси транспортного засобу на 12.613% (5.045 тонн), при нібито дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.
В постанові серії АВ № 00008569 визначено інформацію лише щодо транспортного засобу, відносно якого виноситься постанова, - засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ CA15039НР. Також визначені наступні результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 6, спарені колеса 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2590 мм, 2-3: 1370 мм, 3-4: 5630 мм, 4-5: 1300 мм, 5-6:1310; навантаження на вісь 1-6850 кг, 2-6800 кг, 3-9900 кг, 4-9150 кг, 5- 8750кг, 6-8600 кг; загальна маса 50050 кг; вимірювання з урахуванням похибки ваги загальна маса 45050 кг.
Враховуючи наведені дані щодо загальної маси транспортного засобу, з урахуванням похибки, відповідач дійшов висновку, що у спірному випадку допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 12.613% (5.045 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т.
Із постанови вбачається, що відповідачем зафіксовано номерний знак транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_2 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Макагротранс», директором якого є позивач, ОСОБА_1 , являється власником транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ CA15039НР, маса без навантаження 8100 кг, повна маса 26000 кг, колір: чорний, спеціалізований сідловий тягач-Е. Тобто, у цьому випадку оскаржуваною постановою зафіксовано транспортний засіб спеціалізований сідловий тягач-Е.
Звертає увагу, що 20.04.2024 року вантажний сідловий тягач MAN TGX 26.440, ДНЗ CA15039НР, рухався у комплекті зі спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровозом марки KOEGEL, ДЗН ВА4245XF, що зафіксовано автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підтверджується файлами фотофіксації. Проте, в постанові не зазначено будь-яких даних, в т. ч. інформації про реєстраційний номер такого причепу.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 позивач, ОСОБА_1 , являється власником напівпричепа – напівпричіпом н/пр – контейнеровозом марки KOEGEL, ДЗН ВА4245XF, маса без навантаження 4000, повна маса 35000, колір: чорний.
Тобто, відповідачем взагалі не досліджено питання, який саме причіп, напівпричіп або інший причіпний пристрій використовувався в цьому випадку.
В свою чергу, вантажний сідловий тягач MAN TGX 26.440, ДНЗ CA15039НР, рухався у комплекті зі спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровозом марки KOEGEL, ДЗН ВА4245XF. При накладенні на позивача штрафу за перевищення нормативно допустимих габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, відповідач не керувався вимогами щодо таких габаритно-вагових параметрів, встановлених п. 22.5 ПДР для контейнеровозів, що фактично призвело до помилкового висновку про перевищення допустимих габаритно-вагових параметрів транспортного засобу.
Згідно оскаржуваної постанови, максимальне значення для транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_2 , здійснювалося з розрахунку 40 тонн, а повинно було із розрахунку 44 тонни. А тому вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, тож, постанова серії АВ № 00008569 від 22.10.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
17.12.2025 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
22.12.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов у якому зазначається, що з наявних матеріалів фотофіксації правопорушення, встановлено, що транспортний засіб на якому зафіксовано перевищення вагових норм перевозився вантаж в
напівпричепах з високими бортами та відкритим верхом. Напівпричіп-контейнеровоз не є тотожним контейнера, а є засобом перевезення контейнера, а також інших тар (кузовів), що можуть містити вантаж. Напівпричіп контейнеровоз є транспортним засобом, що відноситься до класу колісної техніки суворого функціонального призначення, який необхідний для організації транспортування стандартних морських, залізничних та спеціалізованих контейнерів. Контейнер – це транспортна тара для перевезення вантажу, а напівпричіп-контейнеровоз – це засіб, за допомогою якого контейнери перевозять напівппричіпом-контейнеровоз. В законодавстві описано цілий ряд ознак, які є невід`ємною частиною безпечних контейнерів і встановлення яких не потребує наявності спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, якими інспектор керується під час розгляду справи. Однак, будь-яких доказів, щодо здійснення Позивачем вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять. Оскільки в реєстраційних документах транспортний засіб серія СТО №182457 напівпричепа марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_5 вказано як "контейнеровоз", тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. Відповідно до вимог чинного законодавства, гранична допустима маса транспортного засобу у 44 тонни може бути застосована виключно у випадках, коли на напівпричепі перевозиться КОНТЕЙНЕР, встановлений згідно з установленими стандартами. Відсутність такого контейнера унеможливлює правомірне застосування нормативу 44 тонни. Однак, самого напівпричепу контейнеровоз недостатньо для того щоб застосовувати норму пункту 22.5 ПДР України - максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів як 42 000 кг тому, що з матеріалів фотофіксації видно, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у контейнері! А отже, з наведеного вище, можна стверджувати, що транспортний засіб рухався з порушенням вагових норм, адже в підпункті «б» пункту 22.5 ПДР України, чітко вказано, що максимальне значення фактичної маси автомобіля 42 тони передбачене саме для перевезення трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Усі контейнери мають спиратись на свої нижні кутові та проміжні фітинги, на фотознімках зроблених під час вчинення правопорушення, видно, що транспортний засіб, який проходить рамку вагового контролю відсутні фітинги, а також маркування які передбачені Міжнародними договорами та п.17.2-17.5 Правил № 363.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного
Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (надалі - Положення) встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).
Отже, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси вантажних автомобілів, зокрема:
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон;
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон;
- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони;
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Судом встановлено, що згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 22.10.2025 серії АВ №00008569, 20.10.2025 о 13 год 53 хв. за адресою М-06, км 54+285, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX26.440, д.н.з. НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,613% (5.045 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. 
У постанові також вказано, що правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки WIM 2,2 та зафіксовані фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2590 мм, 2-3: 1370 мм, 3-4: 5630 мм; 4-5: 1310 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6850 кг, 2 – 6800 кг, 3 - 9900 кг, 4 – 9150 кг; 5 - 8750 кг; 6-8600 кг, загальна маса - 50050 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу - 45045 кг.
Зазначено, що згідно із частиною другою статті 308 КУпАП в разі несплати позивачем штрафу у строк, встановлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 34000 грн.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу MAN TGX26.440, д.н.з. НОМЕР_6 , рік випуску 2015, маса якого без навантаження 8100 кг, повна маса 20 000 кг, колір чорний, є. Директором вказаного підприємства є позивач – ОСОБА_1 .
Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ТОВ «МАКАГРОТРАНС» є власником спеціалізованого напівпричіпа– контейнеровоза марки KOEGEL S24/SPKH24 д.н.з. НОМЕР_7 , маса без навантаження 4000, повна маса 35000, колір чорний.
Відповідно до товарно транспортної накладної №71 від 20.10.2025 автомобільним перевізником є ТОВ «МАКАГРОТРАНС», замовником та вантажовідправником є ТОВ «ФІРМА ЕРІДОН», вантаж: соняшник масою брутто 44140 кг, після вивантаження на АГАТ АГРО М ТОВ за результатами зважування вантажу, його маса брутто 44 120 кг, тара – 15020 кг, нетто 29100 кг.
Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Так, наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Нормами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Враховуючи вищезазначене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.
В позовній заяві ОСОБА_1 вказує про те, що 20.04.2024 року вантажний сідловий тягач MAN TGX 26.440, ДНЗ CA15039НР, рухався у комплекті зі спеціалізованим напівпричіпом н/пр – контейнеровозом марки KOEGEL, ДЗН ВА4245XF, що зафіксовано автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підтверджується файлами фотофіксації. Згідно оскаржуваної постанови, максимальне значення для транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ CA15039НР, здійснювалося з розрахунку 40 тонн, а повинно було із розрахунку 44 тонни, оскільки відповідно до ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, для контейнеровозів граничною відміткою по вазі є вага понад 44 тонни.
Положеннями п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.
Отже, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів.
Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі – Наказ №363), надано визначення спеціалізованого автомобіля - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій.
Згідно з п.п. 17.2-17.5 Наказу №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.
Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.
Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.
Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).
Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (пункт 17.15. Правил № 363).
Відповідно до пункту 17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється при наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.
Суд зауважує, що самого напівпричепу контейнеровоза недостатньо для того, щоб застосовувати норму пункту 22.5 ПДР України - максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів як 44 000 кг, позаяк норма передбачає, що перевезення повинно здійснюватися контейнером.
Напівпричіп контейнеровоз є транспортним засобом, що відноситься до класу колісної техніки суворого функціонального призначення, який необхідний для організації транспортування стандартних морських, залізничних та спеціалізованих контейнерів. Якщо перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів не здійснюється - беруться показники 40 т., оскільки, максимальне значення фактичної маси автомобіля 44 т. передбачене саме для перевезення контейнерів та змінних кузовів.
Згідно матеріалів справи, позивачем суду не надано будь-яких доказів, що в спірному випадку здійснювалось перевезення вантажів саме контейнером, актів про пломбування, договорів про перевезення вантажів контейнером.
Як вбачається з фотофіксації транспортного засобу марки MAN TGX 26.440, ДНЗ CA15039НР, вантаж, що перевозився в напівпричепі, не мав відповідних маркувань та позначень для ідентифікації його як контейнера, тобто не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.
З огляду на викладене, суд зазначає, що сам факт реєстрації за позивачем автомобільного транспорту - контейнеровоза не поширює вагові обмеження, передбачені п.22.5 Правил дорожнього руху, у 44 т для відповідного транспорту з урахуванням вантажу.
Таким чином, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм (оскільки вантаж, що перевозився на платформі не має відповідних маркувань та позначень для визначення його як контейнер), тобто не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.
Посилання позивача на товарно-транспортну накладну №71 від 20.10.2025 суд вважає необґрунтованим, оскільки, вона не підтверджує того, що перевезення вантажу здійснювалось саме контейнером.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем правильно встановлено максимальну допустиму вагу транспортного засобу позивача, враховані під час накладення стягнення показники вагового обладнання підтверджені належними доказами, тобто сам по собі факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху доведений належними, допустимими та достовірними доказами, а наведені у позові доводи не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.132-1 КУпАП.
Таким чином постанова відповідача про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АВ №00008569 від 22.10.2025 прийнята на підставі та в межах повноважень, а тому, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.241-246,286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9, м. Київ, ЄДРПОУ 39816845) про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складене 24 березня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, ЄДРПОУ 39816845).

Суддя О.В. Душин