ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7483/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року (суддя Сіпака А.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 681 від 14.07.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з зарахуванням періодів роботи в Республіці Болгарія з 15.10.1984 – 20.05.1985, 01.09.1985 – 31.08.1994 до страхового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Республіці Болгарія з 15.10.1984 – 20.05.1985, 01.09.1985 – 31.08.1994.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням страхового стажу за періоди роботи в Республіці Болгарія з 15.10.1984 – 20.05.1985, 01.09.1985 – 31.08.1994, та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум з 07.07.2025.
В іншій частині вимог відмовити.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що якщо право на пенсію не виникає в разі відсутності необхідного стажу, передбаченого в Україні, то для встановлення права на пенсію українська сторона враховує періоди страхового стажу, набуті відповідно до законодавства Болгарії, за умови, що цей час не збігається у часі. Оскільки ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за наявності необхідного страхового стажу набутого на території України, то для врахування періодів роботи на території Болгарії підстави відсутні.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві з 04.04.2025 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
07.07.2025 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії. До заяви було долучено документи завірені нотаріально, що підтверджують періоди роботи на території Республіки Болгарія з 15.10.1984 по 20.05.1985 та з 01.09.1985 по 31.08.1994.
Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 14.07.2025 року №681, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.
В рішенні від 14.07.2025 року №681 зазначено про те, що відповідно до пункту 1 статті 10 Договору між Україною та Республікою Болгарія про соціальне забезпечення від 04.09.2001 (набрав чинності 01.04.2003), якщо право на пенсію не виникає в разі відсутності необхідного стажу, передбаченого в Україні, то для встановлення права на пенсію українська сторона враховує періоди страхового стажу, набуті відповідно до законодавства Болгарії, за умови, що цей час не збігається у часі. Оскільки ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за наявності необхідного страхового стажу набутого на території України, то для врахування періодів роботи на території Болгарії підстави відсутні.
Вважаючи протиправним таке рішення відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. 
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII та ст. 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як було встановлено судом першої інстанції позивач отримує пенсію з 04.04.2025, стаж позивача становить 22 роки 01 місяців 01 днів. До стажу не враховані періоди з 15.10.1984 – 20.05.1985, 01.09.1985 – 31.08.1994. 
Також судом було встановлено згідно записів трудової книжки позивача №45 позивач працювала в м. Біла Слатіна Республіка Болгарія з 15.10.1984 року по 20.05.1985 на посаді бібліотекар, з 01.09.1985 року по 31.08.1994 на посаді учителька.
Відносини у сфері пенсійного забезпечення між Україною та Республікою Болгарії регулюються Договором між Україною та Республікою Болгарії про соціальне забезпечення від 04.09.2001, який набрав чинності з 1 квітня 2003 р., було ратифіковано відповідним Законом № 239-IV (239-15) від 22 листопада 2002 р. 
Відповідно до частини 1 статті 10 Договору між Україною та Республікою Болгарії про соціальне забезпечення (далі - Договір), якщо законодавство однієї з Договірних Сторін зумовлює право на пенсію накопиченням страхового (трудового) стажу, то для визначення цього стажу в разі необхідності, компетентна установа цієї Договірної Сторони враховує страховий (трудовий) стаж, накопичений по законодавству другої Договірної Сторони, за умови що цей стаж не збігається в часі.
Згідно з ч.2 ст.10 Договору між Україною та Республікою Болгарія про соціальне забезпечення від 04.09.2001 року, ратифікованого Україною 22.11.2002 року, якщо законодавство однієї Договірної Сторони зумовлює призначення пенсій за стаж, накопичений у відповідній професії або на відповідній роботі, то при призначенні таких пенсій враховуються також періоди, накопичені на підставі законодавства другої Договірної Сторони у тій самій професії або на тій самій роботі. Якщо підсумовані таким чином періоди не відповідають умовам, що дають право на зазначені пенсії, то ці періоди зараховуються відповідно до законодавства Договірної Сторони, що призначає пенсію. 
Згідно з пунктом 3 статті 10, якщо періоди страхового стажу збігаються за часом, вони враховуються лише один раз — за вибором застрахованої особи.
Відповідно до ч.1 ст.12 Договору між Україною та Республікою Болгарія про соціальне забезпечення від 04.09.2001 року, ратифікованого Україною 22.11.2002 року, якщо загальна тривалість страхового (трудового) стажу, накопиченого відповідно до законодавства однієї Договірної Сторони, становить менш ніж дванадцять місяців, і якщо на підставі цього не виникає право на пенсію відповідно до її законодавства, то цей стаж зараховує для призначення пенсії компетентна установа другої Договірної Сторони. 
Згідно з ч.2 ст.27 Договору між Україною та Республікою Болгарія про соціальне забезпечення від 04.09.2001 року, ратифікованого Україною 22.11.2002 року, для визначення права на виплати за цим Договором приймається страховий (трудовий) стаж, накопичений на території обох Договірних Сторін до набуття чинності цього Договору
До набрання чинності Договору між Україною та Республікою Болгарія про соціальне забезпечення, який ратифіковано Законом України від 22.11.2002 року № 239-ІV, діяла Угода між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Народною Республікою Болгарією про соціальне забезпечення від 11.12.1959 року, відповідно до якої при здійсненні соціального забезпечення застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої проживає громадянин, якщо цією Угодою не передбачено інше.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що норма міжнародного договору прямо зобов`язує органи Пенсійного фонду України зараховувати періоди трудової діяльності, набуті на території Болгарії, у разі відсутності їхнього дублювання з українським стажем, що підтверджено матеріалами справи.
Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували дублювання або недійсність документів, поданих позивачкою.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доводи відповідача на те, що пенсію призначено лише за стажем, набутим в Україні, не може бути підставою для відмови, оскільки така позиція суперечить зазначеним вище нормам законодавства та міжнародного договору.
Суд першої інстанції вірно встановив необхідність визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 681 від 14.07.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з зарахуванням періодів роботи в Республіці Болгарія з 15.10.1984 – 20.05.1985, 01.09.1985 – 31.08.1994 до страхового стажу; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Республіці Болгарія з 15.10.1984 – 20.05.1985, 01.09.1985 – 31.08.1994.
Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону №1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, зокрема, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Суд також вірно встановив необхідність зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням страхового стажу за періоди роботи в Республіці Болгарія з 15.10.1984 – 20.05.1985, 01.09.1985 – 31.08.1994, та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум з 07.07.2025.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 25 березня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш