ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/549/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/4315/25 Категорія: 305010900 	Петренко О. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Павленко Мар`яни Василівни на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

15 травня 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з вказаною позовною заявою. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.02.2025 о 14 год 35 хв у м.Черкаси по вул. Надпільна, 289/1 водій автомобіля Renault Laguna д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW 330I д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Остання в свою чергу здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , та внаслідок удару автомобіль ОСОБА_4 пошкодив поряд припаркований автомобіль марки Mercedec-Benz Citan, д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 . Внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР – порушення правил перестроювання.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025, що набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПРАТ «УТСК».
Страхову виплату від страхової компанії позивач отримав в розмірі 160 000,00 грн.
Не погодившись із такою вартістю збитків позивач звернувся до судового експерта Старинця М.В., який підготовив висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №18 від 04.03.2025, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, заподіяного при ДТП власнику автомобіля BMW 330І, складає 1 097 157,71 грн. Тобто, на сьогоднішній день позивач ОСОБА_2 поніс значну суму коштів на проведення ремонтних робіт, які в свою чергу повинні бути відшкодовані за рахунок особи, яка винна у вчиненні ДТП. У зв`язку з цим, позивач ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача 952 157,71 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Водночас позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 60000,00 грн. Як зазначає ОСОБА_1 у позові, спричинені їй моральні страждання відповідачем полягають в пережитому ДТП та наслідках після цього, адже був порушений звичайний спосіб життя через неправомірні дії відповідача, тривалий час автомобіль потребував ремонту, що спричинило незручності та знову ж таки емоційне навантаження.
Ураховуючи вищевикладене позовні вимоги складаються з наступного: 1 097 157,71 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля) – 160 000,00 грн. (страхова виплата) + 6 000,00 грн. (вартість експертизи) + 9 000,00 грн. (послуги ПП «Талисман») + 60 000,00 грн. (моральна шкода) = 1 012 157,71 грн.
На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 952 157,71 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, а ОСОБА_1 – 60000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 772 948,51 грн. та 6 183,55 грн. судового збору, а всього 779 132,06 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 8000,00 грн. та 64,01 грн. судового збору, а всього 8064,01 грн.
У іншій частині позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Зобов`язано позивача ОСОБА_2 передати відповідачу ОСОБА_3 , після відшкодування ним збитків, залишки пошкоджених деталей автомобіля BMW 330I д.н.з. НОМЕР_2 , що підлягають заміні згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №18 від 04 березня 2025 року.
Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвоката Павленко Мар`яни Василівни про ухвалення додаткового рішення в справі №711/4315/25 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Додаткове рішення суду мотивовано тим, що всупереч процесуальному обов`язку доведення вартості правничої допомоги, що надавалася позивачам АО «Вовк та Партнери», ними не долучено ані до позовної заяви, ані до заяви про ухвалення додаткового рішення додаткових угод до договорів про надання правничої допомоги №4/11/02/25від 11 лютого 2025 року та №5/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, які б містили загальну вартість правничої допомоги за цими договорами щодо кожного з клієнтів (позивачів), що унеможливлює суд процесуально встановити дійсні домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару та порядку його обрахування (у погодинній оплаті чи у фіксованому розмірі тощо), а відповідно і встановити обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, що міститься в актах надання правничої допомоги №1 від 23.12.2025 (опис робіт/надання послуг) до договору про надання правничої допомоги від 11.02.2025 (а.с.183, 184).
Пунктом 3.3. договорів про надання правничої допомоги №4/11/02/25 від 11 лютого 2025 року та №5/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, між АО «Вовк та Партнери» та клієнтами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , досягнуто домовленості про те, що надання АО «Вовк та Партнери» правничої допомоги як Єльцовій А.Л., так і ОСОБА_2 розпочинається лише після 100% передоплати вартості правничої допомоги клієнтами (позивачами) АО «Вовк та Партнери». Тобто, станом на час подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оплата позивачами правничої допомоги АО «Вовк та Партнери» вже настала.
Разом з тим, матеріали як позовної заяви, так і заяви про ухвалення додаткового рішення, не містять документально підтверджених витрат про надання правничої допомоги АО «Вовк та Партнери» позивачам у справі (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення із відміткою банку або іншого банківського документа, касових чеків тощо) з призми того, що такі витрати, згідно з п. 3.3. договорів про надання правничої допомоги № 4/11/02/25 від 11 лютого 2025 року та № 5/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, вже понесені позивачами, оскільки АО «Вовк та Партнери» вже надало відповідну правничу допомогу Ільніцькому Я.В. та Єльцовій А.Л.
Крім того суд, здійснивши аналіз актів надання правничої допомоги №1 від 23.12.2025 (опис робіт/надання послуг) до договору про надання правничої допомоги від 11.02.2025 (а.с.183, 184), встановив, що вони містять інформацію про вартість участі адвоката у судових засіданнях з розрахунку 2500 грн/засідання. Проте, п.3.1 договорів про надання правничої допомоги №5/11/02/25 від 11 лютого 2025 року та №4/11/02/25 від 11 лютого 2025 року вартість правничої допомоги за цими договорами імперативно сторонами обумовлена такою, що визначається в додаткових угодах до договорів, а не в актах виконаних робіт, що підписуються сторонами після фактичного надання правничої допомоги.
Крім того, договори про надання правничої допомоги не містять підпису уповноваженої особи АО «Вовк та Партнери», а містить лише печатку означеного адвокатського об`єднання.
Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції представник ОСОБА_2 та ОСОБА_6 – адвокат Павленко М.В. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому просила його скасувати та задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення, стягнувши витрати на правничу допомогу. 
Зазначає, що дійсно відповідно до умов п. 3.3 договорів про надання правничої допомоги №4/11/02/25 від 11 лютого 2025 року та №5/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, між АО «Вовк та партнери» та клієнтами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто домовленості про те, що надання АО «Вовк та Партнери» правничої допомоги як Єльцовій А.Л., так і ОСОБА_2 розпочинається лише після 100% передоплати вартості правничої допомоги клієнтами (позивачами) АО «Вовк та Партнери».
При цьому, далі пунктом 3.4 вищевказаних договорів передбачено, що акт виконаних робіт з надання правничої допомоги підписується сторонами після її фактичного виконання.
Відповідно до актів приймання – передавання послуги АО «Вовк та Партнери» надані послуги у розмірі 14000, грн. та 12000, грн., які є документально підтвердженими та фактично понесеними, що підтверджується долученими до апеляційної скарги квитанціями про оплату.
Крім того, щодо зауваження суду, що на долучених документах відсутній підпис уповноваженої особи АО «Вовк та Партнери», а міститься лише печатка означеного адвокатського об`єднання, то вказане не відповідає фактичним матеріалам справи та оригіналам документів, оскільки через електронний кабінет суду подані сканкопії документів, оригінали яких наявні у сторін. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з частинами першою–п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин першої–третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим – з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди – у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Згідно з правовими висновками, викладеними в додаткових постановах Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 873/244/21, від 19 липня 2022 року у справі № 910/6807/21, від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивачів адвокатом Павленко М.В. додано копії: 
1) ордеру серії СА №1122361 від 15.05.2025, відповідно до якого АО «Вовк та Партнери» в особі адвоката Павленко М.В. надає правничу допомогу ОСОБА_1 , зокрема в Придніпровському районному суді м. Черкаси на підставі договору про надання правничої допомоги №5/11/02/25 від 11.02.2025 (а.с.175);
2) ордеру серії СА №1122296 від 15.05.2025, відповідно до якого АО «Вовк та Партнери» в особі адвоката Павленко М.В. надає правничу допомогу ОСОБА_2 , зокрема в Придніпровському районному суді м. Черкаси на підставі договору про надання правничої допомоги №4/11/02/25 від 11.02.2025 (а.с.176); 
3) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001416 від 15.04.2022, яким документована адвокат Павленко М.В. (а.с.174); 
4) договору про надання правничої допомоги №4/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, що укладений між Ільніцьким Я.В. та АО «Вовк та Партнери» (а.с.179-180); 
5) договору про надання правничої допомоги №5/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, що укладений між Єльцовою А.Л. та АО «Вовк та Партнери» (а.с.181-182); 
6) акту надання правничої допомоги №1 від 23.12.2025 (опис робіт/надання послуг) до договору про надання правничої допомоги від 11.02.2025 (а.с.183);
7) акту надання правничої допомоги №1 від 23.12.2025 (опис робіт/надання послуг) до договору про надання правничої допомоги від 11.02.2025 (а.с.184).
Відповідно до договору про надання правничої допомоги №4/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, що укладений між ОСОБА_2 та АО «Вовк та Партнери», встановлено, що предметом договору є надання адвокатським об`єднанням «Вовк та Партнери» правничої допомоги Ільніцькому Я.В. як клієнту (п.1.1). Згідно п.3.1 означеного правочину, загальна вартість правничої допомоги за цим договором вказується в додатковій угоді до договору.Вартість правничої допомоги за цим договором може коригуватися за погодженням сторін у випадках виникнення додаткових обставин, що не передбачені цим договором. Перегляд вартості правничої допомоги за цим договором обґрунтовується відповідними розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткової угоди до договору (п.3.2). Адвокатське об`єднання починає надавати правничої допомогу після здійсненням клієнтом 100% передоплати вартості правової допомоги (п.3.3). Акт виконаних робіт з надання правничої допомоги підписується сторонами після її фактичного надання (п.3.4). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Адвокатського об`єднання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, але не довше 11.02.2026 року (п. 6.1.).
Зі змісту договору про надання правничої допомоги №5/11/02/25 від 11 лютого 2025 року, що укладений між ОСОБА_1 та АО «Вовк та Партнери», встановлено, що предметом договору є надання адвокатським об`єднанням «Вовк та Партнери» правничої допомоги Єльцовій А.Л. як клієнту (п.1.1). Згідно п. 3.1 означеного правочину, загальна вартість правничої допомоги за цим договором вказується в додатковій угоді до договору. Вартість правничої допомоги за цим договором може коригуватися за погодженням сторін у випадках виникнення додаткових обставин, що не передбачені цим договором. Перегляд вартості правничої допомоги за цим договором обґрунтовується відповідними розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткової угоди до договору (п. 3.2). Адвокатське об`єднання починає надавати правничої допомогу після здійсненням клієнтом 100% передоплати вартості правової допомоги (п. 3.3). Акт виконаних робіт з надання правничої допомоги підписується сторонами після її фактичного надання (п. 3.4). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Адвокатського об`єднання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, але не довше 11.02.2026 року (п. 6.1.).
Як вбачається із копій вищезазначених договорів та актів надання правничої допомоги, вони не містять підпису керуючого партнера АО «Вовк та Партнери» Вовка А.І., тобто, враховуючи положення пункту 6.1. договорів, вони фактично є неукладеними.
Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що до матеріалів справи долучені сканкопії, а підписи містяться на оригіналах, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сканкопії, надані до суду на підтвердження вимог заявника, мають відповідати оригіналу документу. 
Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції загальна вартість правничої допомоги за цими договорами вказується в додаткових угодах до цих договорів. 
Додаткових угод до заяви про ухвалення додаткового судового рішення надано не було, як і не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, до суду першої інстанції не було надано жодних доказів оплати послуг адвоката позивачами, хоча умовами договорів передбачена 100% передоплата вартості правничої допомоги клієнтами (позивачами) АО «Вовк та Партнери».
Докази оплати були долучені стороною позивача лише до апеляційної скарги, у відповідності до яких 06.05.2025 року ОСОБА_1 було сплачено 12000,00 грн., а ОСОБА_2 14000,00 грн. Однак, такі докази повинні були бути предметом оцінки саме суду першої інстанції.
Апеляційна скарга не містить посилань на об`єктивні обставини, які б перешкодили представнику позивачів надати належні докази, щодо понесення витрат на правову допомогу до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели, або могли призвести, до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 35, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Павленко Мар`яни Василівни - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2026 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді