Справа № 509/1677/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №12026163380000026 від 17.02.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Молога Білгород-Дністровського району Одеської області, українки за національністю, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 27.05.2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 (один) рік,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, –
ВСТАНОВИВ:
03.02.2026 приблизно о 22 годині 00 хвилин обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила кримінальний проступок, при наступних обставинах:
Так, у вищезазначений час та у вищезазначеному місці, обвинувачена ОСОБА_3 перебувала в приміщенні домоволодіння разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 , де сидячи за столом вживали спиртні напої. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними почався словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченої ОСОБА_3 , виник протиправний намір, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Зокрема, обвинувачена ОСОБА_3 схопила потерпілу ОСОБА_5 однією рукою за волосся та, застосувавши фізичну силу, повалила останню на крісло. Продовжуючи свої протиправні дії, позбавивши її можливості вільно пересуватися та чинити опір, почала наносити численні хаотичні удари обома руками в область голови та обличчя ОСОБА_5 .
Надалі, не припиняючи фізичного тиску, обвинувачена ОСОБА_3 знову схопила потерпілу за волосся правою рукою та примусово перетягнула її до приміщення кухні. Там обвинувачена ОСОБА_3 , взяла чайник з окропом та умисно вилила його вміст на голову ОСОБА_5 , чим заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків.
Продовжуючи свої протиправні дії обвинувачена ОСОБА_3 , тримаючи ОСОБА_5 за волосся витягла її на вулицю з приміщення домоволодіння, де поваливши потерпілу на землю, вона почала наносити тілесні ушкодження в області кінцівок, застосовуючи силу ніг та травмуючи руки й ноги ОСОБА_5 .
В результаті вказаних умисних протиправних дій, обвинувачена ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої орбіти; опік шкіри лобної ділянки зліва з переходом на ліву щічну ділянку; садно спинки носа; синець правого плеча; п`ять саден правої скроневої ділянки. 
Опік шкіри лобної ділянки з переходом на ліву щічну ділянку спричинив за собою розлад здоров`я терміном, понад 6 днів, але не більше 21 дня (трьох тижнів) тому за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
В обвинувальному акті прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 вважає за доцільне та просить суд, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення вона беззастережно визнає, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_3 , її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності підтверджено захисником ОСОБА_7 , про що свідчить її підпис в заяві.
Потерпіла ОСОБА_5 надала письмову заяву, в якій просить суд розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.
Враховуючи викладене, та те, що обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, її заяву, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви потерпілої та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, а саме вчинила протиправні дії, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає, її позиція є добровільною.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченій суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винної, яка заміжня, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима 27.05.2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 (один) рік, обставини, що пом`якшують покарання, – щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню також відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати виннуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1