Справа № 560/3473/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

14 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно відмовлено у призначенні пенсії.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській подало до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалось, про розгляд справи повідомлено належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 звернувся до філіалу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком та подав відповідний пакет документів, як особа яка має право на призначення пенсії за пунктом 4 частиною 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач отримав відмову від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оформлену рішенням №220650006754 від 19.02.2026, де зазначено, що йому не призначена пенсія через недостатність страхового стажу, а саме необхідного 25-го страхового стажу. 
На дату звернення за призначенням пенсії йому було підраховано, що його страховий стаж складає 24 роки 03 місяці 1 день, що є меншим за необхідний стаж. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд звертає увагу на таке.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 8 Закону №1058-ІV встановлено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Водночас, статтею 115 Закону №1058-IV визначено пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.
Пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають, з поміж інших, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Абзацами тринадцятим - вісімнадцятим підпункту 6 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що документами, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації є:
документи про проходження військової служби (служби);
довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації;
посвідчення учасника бойових дій;
особам, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 (з числа резервістів, військовозобов`язаних, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), 20, 21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту":
посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, копія якого є в матеріалах справи.
Позивач заявляє позовні вимоги про зарахування в пільговому обчисленні до страхового стажу наступних періодів: з 02.05.2015 по 26.07.2016, з 03.08.2018 по 02.02.2019, з 22.05.2019 по 06.11.2023, окреслюючи їх як періоди участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
При цьому, до матеріалів позову позивачем було додано довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме: від 12.03.2024 №527/952, від 30.11.2023 №140/599, від 21.11.2023 №527/638, видані військовою частиною НОМЕР_1 . 
Із вказаних довідок вбачається, що позивач дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, в наступні періоди: з 22.05.2019 по 07.07.2019, з 11.02.2020 по 12.05.2020, з 13.06.2020 по 18.08.2020, з 22.06.2021 по 16.08.2021, з 29.08.2021 по 15.11.2021, з 27.11.2021 по 24.02.2022, з 24.02.2022 по 08.07.2022, з 24.08.2022 по 21.11.2022, з 23.11.2022 по 27.01.2023, з 13.03.2023 по 30.08.2023, з 11.09.2023 по 06.11.2023.
Тобто позовні вимоги про зарахування інших періодів, які не зазначені у вказаних довідках, та які позивач вважає спірними, є безпідставним, оскільки не підтверджуються достатніми, належними та допустимими доказами.

Зарахування періоду проходження військової служби у трикратному розмірі регулюється Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яке затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 (далі - Положення №530).
Пунктом 1.1. Положення №530 визначено, що цим положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.
Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу), один місяць служби за три місяці, зокрема, участь у бойових діях у воєнний час.
Статтею 17-1 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" також передбачено, що порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Порядок №393), пунктом 3 якого встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зараховується на пільгових умовах: особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
Варто зауважити, що пункт 3 Порядку №393 до 19.02.2022 був викладений у такій редакції: до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.
Однак, Кабінет Міністрів України постановою від 16.02.2022 №119 (набрала чинності 19.02.2022) вніс зміни до згаданого пункту, внаслідок чого пільгове обчислення календарної вислуги можливе тільки для визначення розміру пенсії, а не її призначення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 19.06.2025 у справі №360/665/24.
Водночас, суд наголошує на тому, що оскільки позивач проходив військову службу і просить зарахувати, зокрема, періоди його служби, які охоплюють час до внесення змін до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №393, тобто до 19.02.2022, у цій частині спірних правовідносин висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.06.2025 у справі №360/665/24, не можуть бути застосовані судом у цій справі.
Зазначена постанова сформульована з урахуванням уже зміненої редакції пункту 3 Порядку №393, коли пільгове обчислення «один місяць служби за три» прямо віднесене лише до визначення розміру пенсії, а не до набуття права на неї. 
Натомість до 19.02.2022 діяла інша редакція, яка передбачала зарахування одного місяця участі у бойових діях у воєнний час як одного місяця служби за три саме «до вислуги років для призначення пенсій» особам, на яких поширюється дія Закону №2262-XII. У сукупності з приписами ст. 57 Закону №1788-XII, що відсилає до порядку обчислення вислуги років для військовослужбовців при визначенні стажу роботи на пільгових умовах, та ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV, яка гарантує зарахування таких періодів до страхового стажу за правилами законодавства, що діяло раніше, це означає, що для періодів служби до 19.02.2022 позивач набув право на їх пільгове зарахування у співвідношенні «один до трьох» і це право не може бути звужене шляхом подальшої зміни підзаконного акта. 
Інакше це суперечило б ст. 22 Конституції України (заборона звуження змісту та обсягу існуючих прав) і ст. 58 Конституції України (недопустимість надання зворотної дії в часі законам та іншим нормативно-правовим актам, якщо вони погіршують становище особи), а також принципу правової визначеності.
Отже, враховуючи відмінність правового регулювання та фактичних обставин справи, правові висновки Верховного Суду у справі №360/665/24 не є релевантними для оцінки вказаних правовідносин, а тому періоди: з 22.05.2019 по 07.07.2019, з 11.02.2020 по 12.05.2020, з 13.06.2020 по 18.08.2020, з 22.06.2021 по 16.08.2021, з 29.08.2021 по 15.11.2021, з 27.11.2021 по 18.02.2022, під час яких позивач брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, підлягають зарахуванню до страхового стажу на пільгових умовах у кратності один місяць служби за три. 

Крім того, суд звертає увагу на те, що перебування позивача на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, і звернення позивача саме до цього органу із заявою про призначення пенсії не породжує обов`язок здійснення зарахування стажу та повторного розгляду заяви саме у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності відповідним пенсійним органом та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.
Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.
Відтак, належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати періоди страхового стажу та призначити пенсію є саме Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, яке за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивача та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії.
Така позиція суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі № 240/16372/23.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення пенсійного органу, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню, із його зобов`язанням призначити пенсію позивачу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №220650006754 від 19.02.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди безпосередньої участі в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 22.05.2019 по 07.07.2019, з 11.02.2020 по 12.05.2020, з 13.06.2020 по 18.08.2020, з 22.06.2021 по 16.08.2021, з 29.08.2021 по 15.11.2021, з 27.11.2021 по 18.02.2022 із розрахунку один місяць служби за три місяці та призначити з 11.02.2026 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул.П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005 , код ЄДРПОУ - 21390940)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		Я.В. Драновський