ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/13585/24 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУНТИ ХАНТЕР» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУНТИ ХАНТЕР» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення,
В С Т А Н О В И В :
Рух справи. 
25.06.2024 до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУНТИ ХАНТЕР» із позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнення №4 від 19.05.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення підлягає скасуванню через те, що перевірка проводилась за відсутності на то підстав, внаслідок чого спірне рішення також є протиправним і підлягає скасуванню. 
Крім того, позивач не згоден з висновками відповідача про порушення ним положень Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 р. у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено відповідними доказами обґрунтованість позовних вимог, а відповідач надав належні докази на підтвердження правомірності спірного рішення. 
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Крім того, апелянт навів судову практику, яку вважає, необґрунтовано було залишено без уваги судом першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 року було відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після її надходження, ухвалою від 30.09.2025 призначено до слухання у порядку письмового провадження. 
Розгляд справи з поважних причин продовжувався.
Відповідач відзив не подавав. 
Колегія суддів, розглянувши справу у письмовому провадженні, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
На підставі звернення гр. ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, Держпродспоживслужбою скеровано листа до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, яким надано погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині додержання ТОВ «БАУНТИ ХАНТЕР» за адресою: вул. Володимирська, 61-Б, м. Київ, законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення (а.с.53, 54).
05.05.2023 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві виготовлено відповідні наказ про проведення заходу №721 та направлення №38-721 (а.с.54, 55).
16.05.2023 за результатами проведення позапланового заходу було складено Акт №721-16, та зафіксовано порушення під час здійснення позапланового заходу (а.с. 55-63):
08.05.2023 встановлено, що при в ході в приміщення закладу ресторанного господарства, не розміщується наочна інформація, що складається з графічного знаку про заборону куріння і та тексту такого змісту: «Куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів заборонено!», також з`ясовано, що в приміщенні закладу ресторанного господарства не забороняється вживання та використання тютюнових виробів, а саме кальянів. В ході здійснення позапланового заходу встановлено, що в приміщенні закладу ресторанного господарства відвідувачам реалізуються тютюнові вироби (тютюн для кальяну), який реалізуються з метою їх подальшого використання, а саме використання тютюну в поєднанні з отримання споживачами послуги приготування кальяну, а саме зафіксовано використання п`яти кальянів для вживання споживачами реалізованого суб`єктом господарювання тютюнових виробів (тютюн для кальяну), що є прямим стимулюванням продажу тютюнових виробів та використанням споживачами тютюнових виробів у приміщенні закладу ресторанного господарства в поєднанні з послугою приготування кальяну для подальшого вживання тютюну. Отже, реалізація в закладі ресторанного господарства п`яти тютюнових виробів (тютюну для кальяну) здійснюється з метою їх подальшого використання споживачами при отриманні послуги з приготування кальяну та вживання таких тютюнових виробів у приміщенні закладу ресторанного господарства, що є стимулюванням продажу таких тютюнових виробів споживачам та прямим стимулюванням використання тютюнових виробів в поєднанні з послугою приготування кальяну».
19.05.2023, на підставі статті 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», відповідачем винесено постанову № 4 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» у загальному розмірі 151000, 00 грн. (а.с.64).
Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними. 

Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).
Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 №2899-IV (далі Закон №2899-IV) визначає основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2899-IV законодавство України про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.
У відповідності до статті 3 одними з основних завдань Закону №2899-IV є, зокрема: -визначення правових і організаційних засад державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів серед дітей і молоді та зменшення вживання тютюнових виробів громадянами з метою зниження ризику розвитку захворювань, втрати працездатності та їхньої передчасної смертності внаслідок куріння тютюнових виробів чи інших способів їх вживання; - посилення державного контролю за безпечністю тютюнових виробів, що виробляються в Україні або ввозяться в Україну, та зменшення токсичності тютюнових виробів шляхом зниження вмісту нікотину, смоли, інших шкідливих для здоров`я людини речовин та інгредієнтів тютюнових виробів, що входять до складу тютюнових виробів і виділяються з тютюновим димом під час їх куріння; - забезпечення захисту людини від шкідливого впливу тютюнового диму на робочих і в громадських місцях; - створення економічних, інших умов, що сприятимуть обмеженню куріння тютюнових виробів чи інших способів їх вживання, охороні здоров`я населення, зниженню захворюваності та збільшенню тривалості життя людини; - забезпечення інформування населення про ризики та шкідливі наслідки для здоров`я людини куріння тютюнових виробів чи інших способів їх вживання незалежно від віку людини і стану її здоров`я; - встановлення засад відповідальності за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення.
У статті 4 Закону №2899-IV визначені основні принципи державної політики щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, до яких належать, зокрема: - законності; - поступовості та поетапності заходів, спрямованих на охорону здоров`я населення від впливу тютюнового диму, запобігання початку куріння тютюнових виробів чи інших способів їх вживання, насамперед серед дітей та молоді, та зменшення вживання тютюнових виробів; - доступності інформації для населення про шкоду для здоров`я людини вживання тютюнових виробів, впливу тютюнового диму та перевагу здорового способу життя.
Також, одним з основних напрямків державної політики щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення є: забезпечення дотримання суб`єктами господарювання відповідних норм і правил під час виробництва та реалізації тютюнових виробів (стаття 5 Закону № 2899-IV).

Висновки суду.
Отже, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, передбачає в той же час зобов`язання позивача як суб`єкта господарювання перед суспільством дотримуватись вимог та правил встановлених державою у відповідній сфері, вести свою діяльність не порушуючи права, інтереси та свободи інших людей. Адже, свобода підприємницької діяльності зовсім не означає «вседозволеність». Така діяльність підлягає регулювання державою в рамках існуючого законодавства. Відповідно позивач добровільно приймає на себе ризики витрат, пов`язаних з настанням відповідальності за порушення вимог законодавства.
Матеріалами справи підтверджено, що підставою проведення перевірки стало звернення гр. ОСОБА_1 з питань дотримання позивачем вимог законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, зокрема за адресою: вул. Володимирська, 61-Б, м. Київ. 
Вказане підтверджено належними доказами, отже 05.05.2023 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві було прийнято наказ про проведення відповідного заходу №721 та оформлено направлення №38-721.
Таким чином, підстави для проведення перевірки були у наявності, внаслідок чого довід апелянта з вказаного приводу судом першої інстанції правильно не було прийнято до уваги.
Щодо дотримання позивачем положень Закону № 2899-IV слід зазначити, що відповідач на підтвердження цього порушення надав належні та допустимі докази, зокрема відповідний акт.
Апелянт не заперечував проти обставин - відсутності в приміщення закладу ресторанного господарства наочної інформації, що складається з графічного знака про заборону куріння і та тексту такого змісту: «Куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів заборонено!»
Таким чином, колегія суддів вважає, що ця обставина не є спірною.
Доводи апелянта стосується іншого трактування законодавства.
З цього приводу суд першої інстанції правильно послався на судову практику.
Верховний Суд у справі №420/1842/21 зазначив наступне: 
Закон №2899-IV спрямований на забезпечення високого рівня захисту здоров`я людини, особливо дітей та молоді, а також виконання зобов`язань України відповідно до Рамкової конвенції ВООЗ із боротьби проти тютюну.
Основними принципами Закону №2899-IV є попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання.
За висновками МОЗ, зазначення в зверненнях фізичних осіб про порушення суб`єктом господарювання вимог Закону №2899-IV є свідченням порушення їх законних інтересів, що спричинило шкоду їхнім правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, що підтверджується попередженнями МОЗ на зовнішньому упакуванні тютюнових виробів.
« 32. Аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави дійти висновку, що куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів забороняється у приміщеннях закладів ресторанного господарства. При цьому, суб`єкт господарювання несе відповідальність за порушення вимог статті 16 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» шляхом здійснення прямого чи непрямого впливу (стимулювання) на споживача.»
« 34. Прийняття цього Закону зумовлено метою зменшення шкідливих наслідків для життя та здоров`я населення від вживання тютюну. Зокрема, за оцінками Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ), від хвороб, спричинених вживанням тютюну, щороку помирає понад 8 мільйонів людей у світі; вживання тютюнових виробів - один з основних факторів ризику виникнення неінфекційних захворювань (серцево- судинних, цукрового діабету, раку, хронічних обструктивних захворювань легень і розладів психічного здоров`я), що спричиняють майже 84% усіх смертей в Україні. За даними Міністерства охорони здоров`я України, щороку 85 тисяч українців помирає від хвороб, спричинених курінням.
35.З метою запобігання поширенню тютюнокуріння у 2006 році Україна ратифікувала (Законом N 3534-Гивід 15 березня 2006 року) Рамкову конвенцію ВООЗ із боротьби проти тютюну (РКБТ). РКБТ - перший міжнародний договір, який покладає на Сторони Конвенції юридичні зобов`язання щодо його виконання. Конвенція створена під егідою ВООЗ у відповідь на глобальну епідемію вживання тютюну. РКБТ ратифікувала 181 країна світу, що охоплює близько 90% населення світу.
Указом Президента України №722/2019 від 30 вересня 2019 року «Про Цілі сталого розвитку України на період до 2030 року», зокрема Ціллю 3 визначено «забезпечення здорового способу життя та сприяння благополуччю для всіх у будь-якому віці». Завданням 3.8 цієї цілі є зниження поширеності тютюнокуріння серед населення з використанням інноваційних засобів інформування про негативні наслідки тютюнокуріння (індикатор - зменшити до 2025 року кількості курців в Україні до рівня 15%).
36.Крім того, Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров 'я населення» було прийнято на виконання Директиви 2014/40/ЄС «Про наближення законів, правил та адміністративних положень держав-членів, що стосуються виробництва, презентації та продажу тютюну та супутніх товарів та скасування Директиви 2001/37/ЄС», імплементація якої є зобов`язанням України за Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Кабінет Міністрів України підтвердив зобов`язання імнлементувати Директиву 2014/40/ЄС, затвердивши План заходів з виконання цієї Угоди (постанова №1106 від 25 жовтня 2017 року), який у пунктах 1389- 1396 визначає заходи з імплементації в національне законодавство Директиви 2014/40/ЄС».
Апелянт наведене не спростував, внаслідок чого його доводи з цього приводу не заслуговують уваги. 
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправність спірного рішення.
Щодо решти доводів апелянта судова колегія зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 316, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУНТИ ХАНТЕР» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУНТИ ХАНТЕР» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель 

В.В. Файдюк