Справа №155/1649/24
Провадження №1-кп/155/39/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року        місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
представника потерпілого – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
захисника – ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12024035600000062 від 12 червня 2024 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Постави республіка білорусь, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із повною загальною середньою освітою, не працюючий, одружений, на утриманні якого особи перебуває троє малолітніх дітей, не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2024 року, орієнтовно о 18 годині ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним промислом, прибув до річки Стир Хрінницького водосховища, що знаходиться в селі Гумнище Луцького району Волинської області, яка протікає в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський», на якій встановлений відповідний режим охорони визначений Положенням про гідрологічний заказник місцевого значення «Перемильський» Луцького району Волинської області, де, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самовільно, без належного на те дозволу компетентного органу, в порушення вимог п.п. 11, 14 Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року за №1126, ст. 25, 27, 43 Закону України «Про тваринний світ», використовуючи заборонені для любительського та спортивного рибальства знаряддя лову (добування) водних живих ресурсів, а саме: дев`ять сіток із жилки білого кольору, довжина – 50 м, висота – 1,6 м, діаметр вічка – 50 мм, дві сітки з жилки фіолетового кольору, довжина – 80 м, висота – 1,8 м, діаметр вічка – 25 мм, які виготовлені із мононитки (жилки), повністю розуміючи, що здійснює незаконне зайняття рибним промислом, за допомогою дерев`яного човна та весла вийшов на водний простір річки та виставив зазначені риболовецькі сітки.
В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, 12 червня 2024 року орієнтовно о 07 годині ОСОБА_5 повернувся до виставлених риболовецьких сіток на річці Стир Хрінницького водосховища, що знаходиться в селі Гумнище Луцького району Волинської області, підняв їх із води та таким чином, незаконно виловив (добув) рибу виду: лящ – 16 штук, щука звичайна – 1 штука, окунь звичайний – 23 штуки, карась сріблястий – 2 штуки, плітка звичайна – 94 штуки.
Цього ж дня, близько 08 години ОСОБА_5 поряд з яким знаходились заборонені знаряддями лову та вищевказана незаконно виловлена риба, були виявлені головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» та начальником відділу матеріально-технічного забезпечення Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області на відкритій місцевості, яка знаходиться на березі річки Стир Хрінницького водосховища, що знаходиться в селі Гумнище Луцького району Волинської області.
Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 , з урахуванням загальної кількості, вартості, способу, місця здобутих водних біоресурсів та їх екологічної цінності, внаслідок незаконного вилову риби 12 червня 2024 року на річці Стир Хрінницького водосховища, що знаходиться в селі Гумнище Луцького району Волинської області, яка протікає в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський», використовуючи заборонені знаряддя лову (сітки), внаслідок порушення законодавства про охорону природного навколишнього середовища заподіяв істотну шкоду на суму 663391,20 гривень Берестечківській об`єднаній територіальній громаді в особі Берестечківської міської ради.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, показав, що факту вилову риби незаконним способом не заперечує, однак зазначив, що даний вилов він здійснював на відкритому водному плесі річки Стир на території Хрінницького водосховища між селами Гумнище та Липа, а не на території гідрологічного заказника «Перемильський». Вказав, що він є місцевим і знає, де знаходиться територія заповідника і на той час встановити сітки там було неможливо, оскільки був низький рівень води.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що матеріали кримінального провадження не підтверджують факту вилову риби ОСОБА_5 на території гідрологічного заказника «Перемильський». Просив виправдати обвинуваченого.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засідання погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, заяву від 31 липня 2025 року про відмову від цивільного позову підтримав.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
протоколом огляду місцевості від 12 червня 2024 року з доданими до нього фототаблицями, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості на березі річки Стир біля села Гумнище Луцького району, різного виду рибу, виловлену незаконним шляхом, риболовні сіті, які були використані для незаконного вилову риби, частину водного плеса на якому знаходився дерев`яний човен, а також дерев`яного човна з веслом;
постановою слідчого від 13 червня 2024 року про залучення до матеріалів кримінального провадження предметів та визнання їх речовими доказами відповідно до якої 136 екземплярів риб, 11 сіток ліскових, дерев`яний човен та дерев`яне весло визнано речовими доказами та залучено їх до матеріалів кримінального провадження;
довідкою Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області від 13 червня 2024 року про заподіяну істотну шкоду водним біоресурсам згідно з якою 12 червня 2024 року ОСОБА_7 здійснював незаконний вилов водних біоресурсів на рибогосподарському водному об`єкті – Хрінницьке водосховище, що утворене на руслі річки Стир поблизу села Гумнище Берестечківської територіальної громади Луцького району Волинської області за допомогою заборонених сіткоснастевих знарядь лову (рибальські сітки з жилки 11 шт.) з дерев`яного човна, під час чого зловив велику кількість цінних порід риби: лящ – 16 екз., щука звичайна – 1 екз., окунь звичайний – 23 екз., карась сріблястий – 2 екз., плітка звичайна – 94 екз., загальною вагою 18 кг. Діями ОСОБА_5 заподіяно істотну шкоду державним рибним ресурсам, оскільки вилов риби здійснювався забороненими знаряддями лову та у великій кількості;
довідкою Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області щодо розміру шкоди, завданої незаконним зайняттям рибним промислом від 13 червня 2024 року згідно з якою розмір шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарства внаслідок незаконного добування (вилову) водних біоресурсів ОСОБА_5 у рибогосподарському водному об`єкті Хрінницьке водосховище поблизу села Гумнище Берестечківської територіальної громади Луцького району Волинської області становить 252756,00 гривень;
довідкою Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області від 13 червня 2024 року одинадцять риболовецьких сіток загальною довжиною 610 м, які вилучені 12 червня 2024 року в ОСОБА_5 на рибогосподарському водному об`єкті Хрінницьке водосховище поблизу села Гумнище Берестечківської територіальної громади Луцького району Волинської області розмірами: 1) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 2) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 3) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 4) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 5) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 6) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 7) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 8) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 9) сітка з жилки білого кольору L – 50 м, h – 1,6 м, в – 50 мм; 10) сітка з жилки фіолетового кольору L – 80 м, h – 1,8 м, в – 25 мм; 11) сітка з жилки фіолетового кольору L – 80 м, h – 1,8 м, в – 25 мм; виготовлені з мононитки (волосінні (жилки)) відносяться до заборонених знарядь добування об`єктів тваринного світу і не призначені для промислового лову, згідно з ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року №2894-ІІІ та абзаців 5, 7 підпункту 19 пункту 2 розділу ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10 квітня 2023 року №785р., зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2023 року за №665/39721;
листом Державної екологічної інспекції у Волинській області №6-2/1542 від 02 липня 2024 року відповідно до якого Хрінницьке водосховище розташоване в адміністративних межах Дубенського районі Рівненської області та Луцького району Волинської області. Частина Хрінницького водосховища, що розташована в межах Волинської області входить до складу гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський». Рішенням Волинської обласної ради від 12 березня 2020 року №29/22 з метою збереження водно-болотного комплексу заплави річки Стир, де наявні рідкісні оселища, включені до Резолюції 4 Бернської конвенції, місця зростання видів рослин та гніздування птахів, занесених до Червоної книги України – утворений гідрологічний заказник місцевого значення «Перемильський». Відповідно до Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Перемильський», затвердженого наказом Управління екології та природних ресурсів Волинської облдержадміністрації від 27 лютого 2024 року №12 заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання. Спеціальне використання природних ресурсів у межах Заказника здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду;
описом об`єктів лову (добування), вилучених у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно з яким у ОСОБА_5 було вилучено 16 екземплярів ляща, 1 екземпляр щуки, 23 екземпляри окуня, 2 екземпляри карася та 94 екземпляри плітки;
висновком експерта №2738-Е від 15 серпня 2024 року за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, відповідно до якого за результатами дослідження в обсязі поданих документів, в межах спеціальних знань експерта з інженерно екологічного виду досліджень, встановлено, що наведений в описовій частині спосіб виловлення риби за допомогою одинадцяти промислових сіток відноситься до способу масового знищення риби. За результатами поданих на дослідження матеріалів кримінального провадження в межах спеціальних знань експерта з інженерно екологічного виду досліджень, внаслідок незаконного вилову риби 12 червня 2024 року на Хрінницькому водосховищі, що утворене на руслі річки Стир, що знаходиться в селі Гумнище Луцького району Волинської області, встановлено: розрахунок розміру шкоди (Державної екологічної інспекції у Волинській області), проведено до вимог Постанови КМУ від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», документально підтверджується у розмірі 663391,20 гривень та відповідає сумі зазначеній у наданих на дослідження документах: Розрахунок розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування громадянином ОСОБА_5 об`єктів тваринного світу на водоймі річки Стир Хрінницького водосховища в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський». Завдана шкода є істотною;
листом Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА №468/1.15/2-25 від 25 березня 2025 року з додатком (картою-схемою накладення меж проектованого гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський» на публічну карту України), згідно з яким проект землеустрою щодо організації і встановлення меж гідрологічного заказника «Перемильський» на погодження до Управління не надходив, останнє не володіє інформацією щодо винесення меж заказника в натуру (на місцевість). Відтак, до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі, їх межі, відповідно до ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до картографічних матеріалів Хрінницьке водосховище частково входить в межі заказника;
листом Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації №1324/1.15/2-24 від 25 липня 2024 року згідно з яким відповідно до наявної в Управлінні інформації територія заплави річки Стир (Хрінницьке водосховище), що знаходиться біля села Гумнище Луцького району, розташована в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський»;
рішенням Волинської обласної ради №29/22 від 12 березня 2020 року «Про збереження і розвиток природно-заповідного фонду області» гідрологічний заказник «Перемильський» (с. Новостав-Липа-Гумнище-Перемиль Горохівського району Волинської області) оголошено об`єктом природно-заповідного фонду місцевого значення. Згідно з додатком до рішення, основу заплави р. Стир складають осокові болота з ділянками очерету, рогоза, які місцями переходять у заболочені луки з куртинами чагарників;
Положенням про гідрологічний заказник місцевого значення «Перемильський», згідно п. 1.6 якого межі заказника встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж заказника в натурі, його межі визначаються відповідно до проекту створення;
листом Державної екологічної інспекції у Волинській області №6-2/1833 від 02 серпня 2024 року згідно з яким незаконний вилов (добування) ОСОБА_5 об`єктів тваринного світу (136 екземплярів) риби) на водоймі р. Стир Хріницького водосховища відбувався в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський», утвореного у відповідності до рішення Волинської обласної ради від 12 березня 2020 року №29/22 з метою збереження водно-болотного комплексу заплави річки Стир, де наявні рідкісні оселища, включені до Резолюції 4 Бернської конвенції, місця зростання видів рослин та гніздування птахів, занесених до Червоної книги України. Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання. Незаконний вилов риби здійснювався забороненими для використання засобами вилову риби – сітками рибальськими, способом масового знищення риби. Розмір відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування риби становить 663391,20 гривень (розрахунок додається).
Експерт ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що при проведенні експертизи їй надався протокол огляду місця події від 12 червня 2024 року. В даному протоколі не було зазначено, що подія відбулася на території природно-заповідного фонду. Також вказала, що інформації про точне місце вилову риби ОСОБА_5 їй надано не було, однак дане місце вона встановила відповідно до листа Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації від 25 липня 2024 року та листа Державної екологічної інспекції у Волинській області 02 серпня 2024 року. При цьому вказала, що відповідно до чинного законодавства заказник відноситься до природно-заповідного фонду.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що Хрінницьке водосховище частково є об`єктом природно-заповідного фонду, оскільки частина даного водосховище розташована на території Рівненської області, а частина – на території Волинської області. Будь-які окремі документи на саме Хрінницьке водосховище щодо якогось окремого гідрологічного заказника чи якогось іншого об`єкта природно-заповідного фонду відсутні. Також вказала, що на території даного водосховища в межах Волинської області розташований гідрологічний заказник місцевого значення «Перемильський». Межі даного заказника не встановлені. Однак, коли такі межі не встановлені, то необхідно керуватися проектною документацією про створення даного заказника, це можуть бути картографічні матеріали, якими і визначається умовні позначення давного заказника. Також вказала, що територія заказника «Перемильський» поширюється на всю частину Хрінницького водосховища в межах Волинської області. Зазначила, що вся заплава річки Стир перебуває в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський». Місце, де обвинувачений ОСОБА_5 здійснював вилов риби їй невідоме. Зазначила, що заплава річки Стир біля села Гумнище відноситься до гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський». В самому селі Гумнище водойма відсутня. Також зазначила, що межами заказника визначається водне плесо разом з прибережною смугою.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 11 червня 2024 року вночі перебував в складі рейдової групи. Двох інспекторів залишив біля села Гумнище в районі соснини, а сам заїхав в ліс зі сторони села Богунівка, оскільки з нього добре оглядалося Хрінницьке водосховище. З цього місця до води відстань складає близько одного кілометра. На світанку помітив човен, з якого діставали сітки. Відразу повідомив інспекторів про дану подію. Приблизно через годину до нього зателефонували інспектори та повідомили, що затримали особу, яка здійснювала вилов риби. Коли приїхав на місце затримання, то побачив рибу і сітки. Все було зафіксовано на бодікамеру. Надалі перерахували рибу і її кількість тягнула на істотну шкоду в розумінні Кримінального кодексу України. Після цього, викликали слідчо-оперативну групу. Зазначив, що вилов риби обвинуваченим здійснювався на Хрінницькому водосховищі в районі 300-400 метрів від села Гумнище та два кілометри від села Липа. При цьому, свідок на картографічних матеріалах показав місце, де обвинувачений здійснював вилов риби та де надалі був затриманий працівниками інспекції. (Згідно умовних позначень карти-схеми накладення меж проектованого гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський» на публічну карту України дане місце знаходиться в межах заказника місцевого значення «Перемильський»). При цьому вказав, що обвинувачений здійснював вилов риби на території Волинської області, а вся територія Хрінницького водосховища в межах Волинської області знаходиться в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський». Також пояснив, що першочергово шкода була нарахована як з водойми загального користування, а згодом, на запит поліції, розрахунок було здійснено вже з водойми природно-заповідного фонду.
Оцінюючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів є достатньою для прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що висновок експерта для встановлення розміру шкоди є неналежним доказом та не підтверджує заподіяння істотної шкоди у розмірі 663391,20 гривень, з огляду на наступне.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, – на потерпілого.
Згідно з ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Стаття 93 КПК України визначає способи збирання доказів сторонами кримінального провадження. Зокрема, у положеннях ч. 2 вказаної статті зазначається, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Захисник вважає долучені прокурором лист Управління екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації №1324/1.15/2-24 від 25 липня 2024 року, лист Державної екологічної інспекції у Волинській області №6-2/1833 від 02 серпня 2024 року та висновок експерта №2738-Е від 15 серпня 2024 року за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи неналежними та недопустимими доказами, оскільки такі докази не підтверджують факту здійснення вилову риби ОСОБА_5 на території заказника місцевого значення «Перемильський».
Відтак, суд відхиляє твердження захисту про неналежність та недопустимість вищевказаних доказів, оскільки такі докази стороною обвинувачення отримані у порядку, встановленому КПК України, а сукупність наявних у справі доказів підтверджує факт вилову риби обвинуваченим ОСОБА_5 в межах заказника місцевого значення «Перемильський».
Зокрема, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні на карті-схемі накладення меж проектованого гідрологічного заказника місцевого значення «Перемильський» на публічну карту України показав місце, де обвинувачений здійснював вилов риби. Відповідно до умовних позначень карти-схеми, дане місце (на річці Стир села Гумнище) знаходиться в межах заказника місцевого значення «Перемильський». Згідно з листом Управління екології та природних ресурсів Волинської ОДА від 25 березня 2025 року проект землеустрою щодо організації і встановлення меж гідрологічного заказника «Перемильський» на погодження не надходив, тобто, межі заказника в натуру (на місцевість) не виносились. Відтак, до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі, їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
Оскільки з наданих на дослідження експерту матеріалів вбачається, що територія, де відбувся незаконний вилов водних біоресурсів, віднесена до природно-заповідного фонду України, обчислення розміру шкоди за незаконне добування водних біоресурсів здійснювався відповідно до Постанови КМУ від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, способом масового знищення риби, що заподіяло істотну шкоду Берестечківській об`єднаній територіальній громаді вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 249 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить часткове визнання вини.
Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вчинив нетяжкий умисний злочин, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, двоє з яких є інвалідами, не працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно. Судом також ураховуються й фактичні обставини та характер вчиненого обвинуваченим злочинного діяння, відношення останнього до скоєного, зокрема те, що він свою вину у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, способом масового знищення риби, визнав повністю. Крім того, суд враховує інформацію про стан здоров`я обвинуваченого, який знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 15 листопада 2016 року, діагноз F 10.2, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває та за допомогою не звертався. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції інкримінованої йому ч. 2 ст. 249 КК України у виді обмеження волі із застосуванням правил ст. 75 КК України – звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а контроль держави за поведінкою засудженого протягом іспитового строку буде дієвим стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.
Щодо вирішення цивільного позову Берестечківської міської ради до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням суд зазначає наступне.
Представник потерпілого подав заяву про відмову від цивільного позову.
Підстав для неприйняття судом такої відмови не встановлено.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Отже, провадження в частині цивільного позову підлягає закриттю.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 червня 2024 року слід скасувати відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Відповідно до ст. 96-1 КК України у разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 КК України, за рішенням суду застосовується спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених законом.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 376 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити  ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Провадження за цивільним позовом Берестечківської міської ради до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – закрити.
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 червня 2024 року – скасувати.
На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, зокрема,
136 (сто тридцять шість) екземплярів риб, що знаходяться на зберіганні в Волинському рибоохоронному патрулі за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Товарова, 11 – конфіскувати в дохід держави;
11 (одинадцять) ліскових промислових сіток, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при ВП №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області (місто Горохів, вулиця Шевченка, 27) – конфіскувати в дохід держави;
дерев`яний човен та дерев`яне весло, що зберігаються на території Берестечківського ВУЖКГ Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області, за адресою: Волинська область, Луцький район, місто Берестечко, вулиця Незалежності, 51 – знищити;
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні для проведення інженерно-екологічної експертизи в розмірі 20067 (двадцять тисяч шістдесят сім) гривень 92 копійки.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області          ОСОБА_1