ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	Львів	Справа № 500/1075/25 пров. № А/857/23300/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року (суддя Чепенюк О.В., ухвалене в м. Тернополі) у справі № 500/1075/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, в якому просив: скасувати рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27.11.2024 №1766 в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні на квартирний облік в зв`язку з відсутністю підстав, передбачених п. 13 та п. 8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у виконкомі Тернопільської міської ради; зобов`язати Виконавчий комітет Тернопільської міської ради поставити на квартирний облік та включити до списку осіб, які мають право першочергового забезпечення житлом, як особу, що потребує поліпшення житлових умов ОСОБА_1 учасника бойових дій, складом сім`ї - 3 особи.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач- ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
З матеріалів справи слідує, що позивач, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. 
Також ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання позивача: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 11.11.2024 звернувся з заявою про зарахування на квартирний облік у виконавчому комітеті міської ради за місцем проживання внутрішньо переміщених осіб з числа учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Відповідно до витягу з протоколу №9 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті міської ради від 21.11.2024, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27.11.2024 №1766, розглянуто питання про зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 складом сім`ї 3 особи (заявник, дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 ). Встановлено, що заявник користується пільгою згідно посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 31.05.2024. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за заявником зареєстровано право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири житловою площею 23,2 кв.м. (7,74 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2006. За дружиною заявника ОСОБА_2 зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру житловою площею 17 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування від 06.11.2021, відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно за сином заявника відсутні. 
Відтак, з огляду на дану інформацію, комісія дійшла висновку, про відмову в зарахуванні на квартирний облік ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю підстав, передбачених пунктом 13 та пунктом 8 Правил № 470 (а.с.22).
Фактично Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 зарахувати його з сім`єю на квартирний облік, про що повідомлено позивача листом від 28.11.2024 №30488/2024. 
ОСОБА_1 не погоджується з рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 27.11.2024 №1766 в частині відмови позивачу у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною першою статті 12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII) передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни.
Статтею 9 Житлового кодексу України (далі – ЖК України) визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Згідно з статтею 34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.
Як визначено статтею 38 ЖК України порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України. 
Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті (абзац 1 частина перша стаття 39 ЖК України).
Статтею 47 ЖК України визначено, що норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.
Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюється Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470.
Як визначено пунктом 8 Правил № 470, що квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.
Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням – також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.
Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках і в порядку, встановлюваних Радою Міністрів СРСР, цими Правилами та іншими актами Ради Міністрів УРСР, громадяни можуть бути взяті на облік і не за місцем їх проживання.
Внутрішньо переміщені особи, визначені у підпункті 8 пункту 13 цих Правил, беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно від наявності майнових прав чи прав власності на нерухоме майно, що розміщується на тимчасово окупованих територіях Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, Донецької та Луганської областей, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, розташованих на лінії розмежування, або житло яких зруйноване чи стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії російської федерації, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії, згідно з переліком адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204 (204-2022-р) (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1458). При цьому члени сім`ї особи з інвалідністю або учасника бойових дій, які мають довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за формою згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (509-2014-п) (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), беруться на квартирний облік разом з нею (ним).
Відтак, як вірно вказав суд першої інстанції, виникнення у особи, яка потребує соціального захисту, права бути взятою на соціальний квартирний облік нерозривно пов`язується із відсутністю у такої особи іншого житла або із її правом на поліпшення житлових умов. 
Пунктами 12, 13 Правил № 470 визначено, що у виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів ведення квартирного обліку покладається на відділи по обліку і розподілу жилої площі, а там, де таких відділів нема, – на службових осіб, призначених рішенням виконавчого комітету. На підприємствах, в установах, організаціях облік ведеться житлово-побутовими (житлово-комунальними) відділами, а в разі їх відсутності - працівниками, призначеними адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації за погодженням з профспілковим комітетом.
На квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7, та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, визначених абзацами першим та четвертим пункту 1 статті 10, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, визначених у статті 10-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Так, внутрішньо переміщеною особою у розумінні статті 1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб” є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина перша, друга стаття 4 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб”).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.09.2024 №6117-5003462468, зареєстрованим місцем проживання вказано АДРЕСА_1 . 
Так, згідно з довідкою внутрішньо переміщеної особи від 12.04.2022 №6117-5000966407 ОСОБА_2 (дружина позивача) та довідкою внутрішньо переміщеної особи від 15.08.2022 №6117-5002004267 ОСОБА_3 (сина позивача) зареєстроване їх місце проживання АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання всіх членів сім`ї: АДРЕСА_2 .
Як вірно встановлено судом першої інстанції, приймаючи рішення про відмову взяти позивача на квартирний облік Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради була врахована інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої за позивачем зареєстровано право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири житловою площею 23,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2006. За дружиною позивача ОСОБА_2 зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру житловою площею 17 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 06.11.2021.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, що у пункті 8 Правил №470 визначено умови коли наявність майнових прав на нерухоме майно у внутрішньо переміщених осіб не береться до уваги при зарахуванні таких осіб на квартирний облік. Позивач не підпадає під це виключення з огляду на таке.
Так, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією”, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 (чинною на момент прийняття рішення), місто Харків не було віднесено до територій ведення воєнний (бойових) дій (території можливих бойових дій), місто Харків не належить до категорій населених пунктів, які є окупованими або на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, розташованих на лінії розмежування. Також позивачем не надано документів, які підтверджують, що квартира АДРЕСА_4 та квартира АДРЕСА_5 (яка належить дружині позивача), зруйновані чи стали непридатними для проживання внаслідок збройної агресії російської федерації.
З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, зміна фактичного місце проживання шляхом переїзду до міста Тернопіль і взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи та наявність посвідчення учасника бойових дій при наявності іншого житла не є достатніми підставами для зарахування на квартирний облік при виконавчому комітеті міської ради. 
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі №500/1075/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар