Справа № 165/4460/25  Провадження №33/802/167/26 	Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Аміла Транс», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 08:13 год. 06 грудня 2025 року, у провулку Поштовому поблизу буд.30, що в місті Нововолинську керував автомобілем марки «Івеко», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкірного покриву обличчя) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де зазначає про те, що судове рішення є необґрунтованим та незаконним, оскільки викладені у ньому висновки про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи і не відповідають фактичним обставинам справи.
Зазначає про те, що працівниками поліції його було зупинено через виявлення технічних несправностей транспортного засобу, а саме - тріщини на лобовому склі. Вже під час спілкування працівників поліції з ним, перші вказали на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, які на їх думку, проявлялись у почервонінні обличчя. Але це й не дивно, оскільки їх розмова була на підвищених тонах, що і спричинило почервоніння обличчя. У зв`язку з цим, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча він алкогольних напоїв не вживав і перед виїздом у рейс його було перевірено відповідним працівником ТОВ «Аміла Транс», про що зроблено відповідний запис у журналі передрейсового огляду. Такий огляд йому було запропоновано пройти в медичному закладі, який знаходиться на відстані 18-20 км від місця зупинки, але він наполягав пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», у зв`язку з відсутністю у нього часу, проте йому було відмовлено та складено протокол про адміністративне правопорушення.
Окрім того, в апеляційній скарзі апелянт вказує, що відеозапис з нагрудної камери, який наданий працівниками поліції є уривистим, оскільки на двох відеозаписах немає звукової доріжки, де саме розпочинається його розмова з поліцейськими і де розмова йде за перевірку на місці, на чому останній наполягав, а у останньому, третьому файлі, чітко видно, що він є схвильований через претензії поліцейських, однак мова є чіткою і жодних претензій щодо запаху спиртного немає. На відеозаписі видно, що він не у повному об`ємі розуміє термінологію, якою оперує працівник поліції і рахує, що документи мають бути складені на механіка, тобто сприймає усі претензії поліцейських винятково у площині проблеми тріщини на вітровому лобовому склі, а не підозри на стан алкогольного сп`яніння. Виходячи з вищенаведеного вважає, відеозапис, який міститься у матеріалах справи не може бути належним і допустимим доказом його винуватості у вчиненні проступку, який йому інкримінується. Проте, місцевий суд на вказане належної уваги не звернув та прийшов до неправильного висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилаючись на вищевказані обставини, апелянт ОСОБА_1 просить оскаржуване судове рішення в даній справі скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим по дату та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явився. При цьому, від нього до суду надійшло письмове клопотання про відкладення апеляційного розгляду через сімейні обставини. 
Проте, апеляційний суд вважає, що розгляд справи можливо провести у відсутності ОСОБА_1 , оскільки він посилаючись на вищенаведену обставину, не надає будь-яких доказів про неможливість прибуття до суду.
Окрім того, захисник ОСОБА_1 – адвокат Приступа С.А. до суду також не з`явився, хоча був повідомлений про дату та місце апеляційного розгляду. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, до апеляційного суду захисник не подавав. А тому, апеляційний розгляд можливо провести і у його відсутності.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП з наступних підстав.
Так,  ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння в установленому законом порядку, тобто на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533077 від 06.12.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; розписку про відсторонення від керування транспортним засобом, а також відеозапис до протоколу, де зафіксовані події, які мали місце 06.12.2025 за участі ОСОБА_1 та працівників поліції.
ОСОБА_2 не визнаючи своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину, в суді першої інстанції пояснював, а в апеляції зазначив, що дійсно 06.12.2025 керуючи автомобілем був зупинений працівниками поліції, а причиною зупинки стала тріщина на лобовому склі. Після цього, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що він висловив свою незгоду через відсутність часу. При цьому, він наполягав на проходженні огляду на місці зупинки транспортного засобу, але у цьому йому було відмовлено. В результаті цього щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Захисник ОСОБА_2 - адвокат Приступа С.А., окрім вищезазначеного, в суді першої інстанції вказував на те, що працівниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який передбачений законодавством України, оскільки його довірителю не пропонувалось пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, хоча ОСОБА_2 наполягав на цьому, а відразу ж в медичному закладі. Такі дії працівників поліції є порушенням, що відповідно тягне неналежність та недопустимість доказів у справі. 
Такі пояснення та доводи сторони захисту знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, і підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейського.
Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення - ч.1 ст.130 КпАПУ, з огляду на те, що він є передчасним.
З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.
Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція №1452/735).
Статтею 266 КУпАП окрім іншого передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного.  Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.  У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Водночас, п.2, 3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.  При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є:  1) запах алкоголю з порожнини рота;  2) порушення координації рухів;  3) порушення мови;  4) виражене тремтіння пальців рук;  5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  6) поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п.6 Розділу 1 Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:  1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);  2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я) (п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/735).
Пунктами 1, 3, 5, 6, 7, 10 та 11 Розділу 2 Інструкції №1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених п.3 Розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.  Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.  Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.  Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.  Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.  Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.
Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, який 01.12.2015 зареєстрований в Мінюсті під №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).
У п.п.11, 12, 13 Розділу 2 цієї Інструкції №1376 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст.55, 56, 59, 63 КУ, ст.268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.
Крім того, порядок дій працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів визначений також в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрована в Мінюсті 10.11.2015 під №1408/27853 (далі - Інструкція №1395).
Розділ 10 Інструкції №1395 передбачає особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП. Так, у п.4, 5, 6 цього Розділу визначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.  Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.  Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).  У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).  У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.  
Водночас, Пленум Верховного Суду України в п.27 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортним засобом, зокрема у стані наркотичного сп`яніння. Стан такого сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією, яка передбачає порядок проведення огляду. Якщо ж водій ухилився від огляду і, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Аналіз чинних положень вищевказаних КУпАП, Інструкцій та роз`яснень ПВСУ вказує про те, що поліцейським може бути запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише за наявності у нього ознак такого сп`яніння. Огляд повинен проводитись поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу для визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, - у присутності двох свідків, які фактично засвідчують події, що проводяться працівниками поліції та особою, яка проходить огляд. У разі незгоди особи, яка проходить огляд з його результатами або відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, їй пропонується пройти огляд у медичному закладі. І лише, в тому разі коли особа відмовилась пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, працівник поліції вправі складати протокол, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду у встановленому законом порядку. Водночас, при відмові водія від проходження огляду, поліцейський повинен роз`яснити йому наслідки такої відмови, а також права, передбачені чинним законодавством.
Таким чином, законодавством України передбачено чіткий алгоритм дій працівників поліції при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння. 
В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та самому складенні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча вони повинні були діяти у відповідності до положень ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533077 від 06.12.2025 зазначено, що ОСОБА_1 маючи знаки алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Водночас, із відеозапису з боді-камери працівника поліції, який наявний в матеріалах справи, окрім іншого вбачається, що працівник поліції фактично не вказуючи на будь-які ознаки сп`яніння запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд в медичному закладі, на що він висловив свою незгоду через відсутність часу у зв`язку необхідністю виконання роботи. При цьому, ОСОБА_1 вказував про те, що може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак йому у цьому фактично було відмовлено з посиланням на відсутність спеціального технічного приладу. Після цього, ОСОБА_1 повідомлено про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що і було зроблено. 
З огляду на вищевказане доводи сторони захисту про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а навпаки відмовили у такому його праві навіть на його прохання, апеляційний суд вважає повністю переконливими та такими, що знайшли підтвердження.
Слід також відмітити, що у протоколі, який складений щодо ОСОБА_1 , зафіксовано про те, що він відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, хоча як встановлено з відеозапису, такої пропозиції не було, а навпаки в цьому було відмовлено на прохання ОСОБА_1 .
Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що такий огляд ОСОБА_1 здійснено з порушеннями ст.266 КУпАП та вищезгаданої Інструкції, а тому його результати, які фактично зафіксовані у протоколі, у відповідності до ст.266 КУпАП, не можуть вважатися дійсними.
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що за наведених вище обставин, тобто у зв`язку із грубим порушенням працівниками поліції процедури проведення огляду, процедура огляду на стан сп`яніння, а також сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533077 від 06.12.2025 щодо ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в розумінні ст.251 цього ж Кодексу. 
Враховуючи вищенаведене, й інші матеріали, які наявні в справі, не є такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке йому інкримінується.
Зважаючи на це, апеляційний суд погоджується із доводами сторони захисту про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від походження огляду у встановленому законом порядку.
За положеннями ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на такі обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.247, 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.
Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 , - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду        В.А. Подолюк