ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 р. 	Справа № 440/5646/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Семененко М.О. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, повний текст складено 12.01.26 по справі № 440/5646/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган), в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області № 163950030560 від 20.03.2025 про відмову у при значенні пенсії;
зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області призначити з 09.09.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до страхового стажу: період навчання з |01.09.1988 по 26.06.1989, до пільгового стажу: періоди навчання з 01.09.1983 по 16.07.1986, з 01.09.1988 по 26.06.1989, період проходження строкової військової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988 та періоди роботи з 22.07.1986 по 13.10.1986, з 03.07.1989 по 22.05.2000.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до страхового стажу періодів навчання з 01.09.1983 по 16.07.1986, з 01.09.1988 по 26.06.1989, періоду служби з 15.10.1986 по 26.11.1988 та періоду роботи з 22.07.1986 по 13.10.1986, з 03.07.1989 по 22.05.2000.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області № 163950030560 від 20.03.2025.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2024, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.12.1988 по 26.06.1989, період проходження військової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988 та до пільгового стажу період роботи з 01.01.1992 по 02.06.1998, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211.20 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.12.1988 по 26.06.1989 в зв`язку з розбіжностями, оскільки 01.09.1988 - згідно диплому НОМЕР_1 позивач вже вступив на навчання, а згідно військового квитка НОМЕР_2 , у вересні 1988 року він ще проходив строкову військову службу (26.11.1988 - звільнений (демобілізований) в запас). Посилається на те, що період проходження військової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988 зарахований до страхового стажу в повному обсязі. Також зазначає, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше. При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами фактично аналогічними наведеним у позовній заяві.
Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом установлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 163950030560 від 16.09.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон України № 1058 – IV) у зв`язку з відсутністю у заявника необхідного пільгового стажу.
Не погодившись з рішенням Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи № 28 від 30.04.2024 та рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в № 163950030560 від 16.09.2024, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 440/11764/24 задоволено частково позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області від 30.04.2024 № 28. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 22.07.1986 по 13.10.1986 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи від 15.04.2024 . 
Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Донецькій області №163950030560 від 16.09.2024. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 09.09.2024. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 по справі № 440/11764/24 - скасовано в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 09.09.2024. Прийнято в скасованій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 09.09.2024. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 залишено без змін.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 440/11764/24, зі змінами, внесеними постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянуто заяву від 09.09.2024 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 20.03.2025 № 163950030560.
В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що під час повторного розгляду заяви встановлено, що загальний страховий стаж становить 40 років 04 місяці 18 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 2 на дату подачі заяви становить 09 років 04 місяці 22 дні, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До стажу не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 26.06.1989, оскільки період навчання перетинається з військовою службою, необхідно надати уточнюючу довідку.
Не погодившись із рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_3 позивач з 01.12.1988 по 26.06.1989 (запис № 5) навчався у СПТУ - 15 м. Комсомольська. Згідно з дипломом НОМЕР_4 позивач в 01.09.1988 вступив до СПТУ - 15 м. Комсомольська та у 26.06.1989 закінчив повний курс за спеціальністю помічник машиніста тепловоза. Враховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивача період навчання з 01.12.1988 по 26.06.1989. Також суд зазначив, що навчання та служба в армії не перетинаються періодами, як зазначив пенсійний орган. Отже, з урахуванням вищенаведених норм та відомостям з трудової книжки позивача НОМЕР_3 та військового квитка НОМЕР_2 період проходження військової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988 підлягає зарахуванню. Також суд зазначив, що посада, яку займав позивач, зокрема, з 01.01.1992 по 02.06.1998, була включена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинного на період його роботи на таких посадах.
Частково погоджуючись з висновками викладеними судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон України № 1058-IV).
Частиною першою статті 9 Закону України № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 26 Закону України № 1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 31 років.
З огляду на приписи наведених положень, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 31 років.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону України № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 № 22-1, (далі - Порядок № 22-1) зокрема, встановлено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Відповідно до пункту 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.8 Порядку № 22-1).
За змістом пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;
2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу) ;
3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам... у разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 (додаток 5) ;
4) відомості про місце проживання особи.
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Отже, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. До заяви про призначення пенсії додаються документи відповідно до встановленого Переліку. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії та поданих документів органом, що призначає пенсію, визначеним за принципом екстериторіальності, приймається відповідне рішення (про призначення або відмову у призначенні пенсії). При цьому рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії приймається органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.
Стосовно періоду навчання позивача з 01.09.1983 по 16.07.1986, з 01.09.1988 по 26.06.1989, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Отже, за аналізу наведених норм слідує, що трудова книжка, в якій містяться всі необхідні та точні записи про періоди роботи, є основним документом, що підтверджує стаж роботи і лише при її відсутності або відсутності відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком № 637, зокрема, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти може бути підтверджений дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Відповідно до розрахунку стажу позивача період навчання з 01.09.1983 по 14.07.1986 є зарахованим.
Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_3 позивач з 01.12.1988 по 26.06.1989 (запис № 5) навчався у СПТУ - 15 м. Комсомольська. 
Згідно з дипломом НОМЕР_4 позивач в 01.09.1988 вступив до СПТУ - 15 м. Комсомольська та у 26.06.1989 закінчив повний курс за спеціальністю помічник машиніста тепловоза.
Слід зауважити, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а .
У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.12.1988 по 26.06.1989.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідної до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право па призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно і до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з трудовою книжкою позивача НОМЕР_3 позивач з 01.12.1988 по 26.06.1989 (запис № 5) навчався у СПТУ - 15 м. Комсомольська, а також у період з 15.10.1986 по 26.11.1988 проходив службу у рядах Радянської армії.
Отже, періодом служби в Радянській армії є саме з 15.10.1986 по 26.11.1988.
З наведеного вбачається, що навчання та служба в армії не перетинаються періодами, як зазначив пенсійний орган.
Щодо періодів роботи з 22.07.1986 по 13.10.1986, з 03.07.1989 по 22.05.2000, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до спірного рішення, зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 22.07.1986 по 13.10.1986, згідно рішення Комісії від 03.03.21025 №133 з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Крім того, відповідно до розрахунку стажу позивача період роботи з 03.07.1989 по 31.12.1991 та з 03.06.1998 по 22.05.2000 зарахований (за Списком № 2).
Колегія суддів зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 25.07.1986 ОСОБА_1 , зокрема:
з 03.07.1989 прийнятий в залізничний цех помічником машиніста тепловозу з вивезення гірничої маси в кар`єрі в Полтавський гірничозбагачувальний комбінат;
з 03.06.1998 переведений помічником машиніста тягового агрегату на вивезенні гірничої маси у кар`єрі в залізничному цеху (з урахуванням запису № 9);
з 01.012.005 переведений помічником машиніста електровоза на вивезенні гірничої маси у кар`єрі в залізничному цеху. ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» перейменовано в ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» згідно наказу від 26.07.2016 № 2050.
Згідно із розрахунком стажу позивача до пільгового стажу роботи за Списком № 2 зараховано періоди з 03.07.1989 по 25.01.1991 (список № 2), з 04.06.1998 по 22.05.2000 (список № 2).
За змістом довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 34 від 13.02.2024, виданої Приватним акціонерним товариством «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 працював повний робочий день у ПРАТ «Полтавський гірничо- збагачувальний комбінат» і за період: - з 03.07.1989 по 31.12.1991 - 02 років 05 місяців 28 днів, виконував роботи у виробництві - транспорт, за професією помічника машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси у кар`єрі в залізничному цеху, що передбачено Списком № 2, розділ XXX, підрозділ 1 згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; з 01.01.1992 - вислуга років; з 03.06.1998 по 22.05.2000 - 01 років 11 місяці 19 днів, виконувала роботи у виробництві - гірничі роботи, за професією помічника машиніста тягового агрегату на вивезенні гірничої маси у кар`єрі в залізничному цеху, що передбачено Списком 2, розділ І, підрозділ 1, позиція 2010100а-14282 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162. За результатами чергової атестації в 2000 році пільговий Список № 2 не підтверджено. За період пільгової роботи з 03.07.1989 по 31.12.1991, з 03.06.1998 по 22.05.2000 характер та умови виконуваної роботи не змінювались, простої, були відсутні, відпустки без збереження заробітної плати не надавались. Підстава для видачі: особова картка (форма П-2), книги наказів, розрахункові відомості по заробітній платі за 1989-2000 роки, наказ про прийняття №1512к від 30.06.1989, наказ про переведення № 340к від 02.06.1998. Додаткові відомості: атестація робочих місць за умовами праці (наказ № 366 від 23.05.1995) та висновки Державної експертизи умов праці (№ 52 від 16.05.1995).
Крім того, у вказаній довідці зазначено, що наказом МЧМ УРСР від 08.05.1981 № 223 Дніпровський гірничо- збагачувальний комбінат ім.50-річчя СРСР перейменовано на Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат ім. 50-річчя СРСР. Постановою Верховної Ради України від 27.03.1991 № 888-12 Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат ім.50-річчя СРСР перейменовано у Полтавський Державний гірничо-збагачувальний комбінат. Наказом Міністерства праці України від 30.12.1994 № 401 Полтавський державний гірничо-збагачувальний комбінат перейменовано на Відкрите Акціонерне Товариство «Полтавський ГЗК». На підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (протокол № 38 від 25.07.2016) змінено найменування Товариства на Приватне акціонерне товариство «Полтавський гірничо- збагачувальний комбінат» та затверджено нову редакцію Статуту Товариства. Державну реєстрацію відповідних змін здійснено 26.07.2016. Наказ № 2050 від 26.07.2016.
Тож довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 34 від 13.02.2024 містить посилання на документи, на підставі яких вона складена, а тому відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі цих документів, можуть прийматися для підтвердження стажу роботи відповідно до пункту 24 Порядку № 637.
Крім того, за відсутності доказів на підтвердження зазначення у довідці № 34 від 13.02.2024 недостовірних відомостей відсутні підстави не враховувати при обчисленні пільгового стажу позивача відомості, що зазначені у цій довідці.
Судом установлено, що у розділі ХХХ «Транспорт» Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, до професій за Списком № 2 включено посади залізничного транспорту та метрополітену - машиністи та їх помічники та старші машиністи: паровозів, тепловозів, електровозів, дизельних поїздів, моторвагонних (електро) секцій мотовозів.
У розділі I «Гірничі роботи» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, до професій за Списком № 2 включено посади відкритих гірничих робіт і робіт на поверхні - Машиністи тягових агрегатів (код 2010100а-14282).
У розділі I «Гірничі роботи» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, до професій за Списком № 2 включено посади відкритих гірничих робіт і робіт на поверхні - Машиністи тягових агрегатів (код 2010100а-14282).
Отже, посада, яку займав позивач, зокрема, з 01.01.1992 по 02.06.1998, була включена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинного на період його роботи на таких посадах.
Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не вмотивована та не містить доводів щодо неправомірності рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2024, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 01.01.1992 по 02.06.1998.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області № 163950030560 від 20.03.2025 та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2024, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.12.1988 по 26.06.1989 та до пільгового стажу період роботи з 01.01.1992 по 02.06.1998, з урахуванням висновків суду.
Проте, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2024, зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988, виходячи з наступного.
З Форми РС - право вбачається, що до пільгового стажу позивача за Списком № 2 зарахований період військової строкової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988. Отже спірний період вже зарахований до пільгового стажу позивача та повторному зарахуванню не підлягає.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2024, зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988, що свідчить про обґрунтованість вимог апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення у вказаній частині.
Інші доводи і заперечення сторін, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, з частковим скасуванням рішення суду.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 по справі № 440/5646/25 скасувати в частині задоволення позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 15.10.1986 по 26.11.1988.
Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 по справі № 440/5646/25 залишити без змін.. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.О. Семененко   І.С. Чалий