ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/22776/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.11.2025 №913270140728 про відмову у перерахунку пенсії за віком;
- зобов`язати відповідача з 13.08.2025 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із урахуванням заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991, зазначеної в архівній довідці від 26.04.2010 №2055, виданої Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» російської федерації, з урахуванням виплачених сум.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.08.2025 звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV та здійснення перерахунку пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату від 26.04.2010 №2055 за період роботи з 1987 по 1991 рік виданої Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» російської федерації. З 13.08.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, однак ГУ ПФУ у Львівській області листом від 10.09.2025 повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії за довідкою від 26.04.2010 №2055, оскільки зазначена довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки достовірності видачі довідки. На повторне звернення позивача із заявою від 29.10.2025 ГУ ПФУ у Львівській області рішенням від 05.11.2025 відмовило у перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки, оскільки довідка про заробіток не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки довідки. Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав з цим позовом.
Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Згідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 з 03.07.2007 призначено пенсію як особі з інвалідністю III групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 3 13.08.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (згідно заяви від 13.08.2025). Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу роботи 42 роки 07 місяців 13 днів (стаж враховано по 31.07.2025), коефіцієнт стажу - 0,42583 та із середньомісячної заробітної плати - 10457,15 грн (15057,09 грн х 0,69450, де 15057,09 грн - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2022-2024 роки) за період роботи з 01.07.2000 по 31.07.2025 згідно із даними персоніфікованого обліку, коефіцієнт заробітку - 0,69450. В подальшому ОСОБА_1 звернулася через вебпортал ПФУ із заявою від 27.08.2025 про перерахунок пенсії, а саме зміна періоду 60 міс. заробітної плати до 01.07.2000, з урахуванням довідки від 26.04.2010 №2055. Оскільки довідка про заробіток не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки довідки, Головним управлінням ПФУ у Львівській області прийнято рішення від 05.11.2025 №913270140728 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою від 20.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. 
Відповідачем 10.12.2025 (вх. №98355) подано відзив на позовну заяву. 
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПУ у Львівській області у зв`язку з призначенням 03.07.2007 пенсії як особі з інвалідністю III групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
ГУ ПФУ у Львівській області перевело ОСОБА_1 з 13.08.2025 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 27.08.2025 про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 26.04.2010 №2055 за період роботи з 1987 по 1991 рік, виданої Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» російської федерації.
ГУ ПФУ у Львівській області за результатами розгляду заяви в порядку Закону України «Про звернення громадян» листом від 10.09.2025 №18846-19976/Д-52/8-1300/25 повідомило, що з 13.08.2025 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV та про відсутність підстав для перерахунку пенсії із врахуванням довідки від 26.04.2010 №2055, оскільки така не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки достовірності видачі.
ОСОБА_1 29.10.2025 повторно звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області через вебпортал ПФУ із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV з врахуванням довідки про заробітну плату від 26.04.2010 №2055 за період роботи з 1987 по 1991 рік, виданої Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» російської федерації.
ГУ ПФУ у Львівській області рішенням від 05.11.2025 №913270140728 відмовило у перерахунку пенсії, оскільки довідка про заробіток не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки довідки.
Рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 05.11.2025 №913270140728 є предметом оскарження з підстав протиправності.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі – Закон №1058-VI).
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-VI передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Стаття 4 Закону №1058-VI визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною першою статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = 3п * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; 3п - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
За частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).
Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення(перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1). 
Абзац 12 підпункту 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначає, що особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, (в тому числі документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і за вислугу років), передбачені Порядком підтвердження наявного стажу роботи, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.
Абзаци перший і п`ятий підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначають, що для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Частиною другою статті 4 Закону №1058-IV передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Отже, питання врахування періодів роботи в російській федерації після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та російською федерацією.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Стаття 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу і застосовується при первинному призначені пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а, від 17.06.2020 у справі №646/1911/17, від 21.02.2020 у справі №291/99/17 та від 06.07.2020 у справі №345/9/17, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча й пенсійні внески можуть сплачуватись в росії.
Таким чином, існувала гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.
Судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що позивачу з 13.08.2025 призначено пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Між сторонами наявний спір щодо не зарахування при проведенні перерахунку пенсії позивача розміру отриманої ним заробітної плати за період з 01.01.1987 по 31.12.1991 на підставі довідки про заробіток від 26.04.2010 №2055, який пенсійний орган пояснює тим, що така довідка не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки довідки.
Пунктом 17 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
З аналізу вищевказаних норм слідує, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період.
Отже, при зверненні особи із заявою про призначення пенсії, а також поданні особою документів, що підтверджують відомості про трудовий стаж та заробітну плату, пенсійний орган у першу чергу має здійснити дії відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, а у разі виникнення сумніву щодо обґрунтованості та достовірності поданих документів перевірити їх у визначеному законом порядку.
Як встановлено судом з матеріалів адміністративної справи, видана Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» російської федерації архівна довідка про заробітну плату ОСОБА_1 від 26.04.2010 №2055 за період роботи з 1987 по 1991 рік, засвідчена печаткою, підписана уповноваженою особою, містить дані про фактичні суми заробітної плати позивача, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адресу підприємства, яким видано таку довідку.
При цьому, відповідачем не доведено, що відомості про розмір заробітної плати, які відображені у спірній довідці, не підтверджуються первинними документами.
Верховний Суд у постанові від 12.04.2021 у справі №219/4550/17 дійшов висновку, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство, яке її видало, на той час перебувало на обліку, внаслідок чого підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №280/1411/16-а та від 26.10.2022 у справі №808/1735/18.
До того ж, неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через події, що пов`язані з повномасштабною війною, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.
Суд зазначає, що подібні правові висновки були висловлені Верховним Судом у правовідносинах щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).
Викладене у сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача щодо неврахування під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 відомостей про її заробітну плату за період роботи в російській федерації згідно поданої довідки.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного рішення не виконано.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Даючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача, що зумовило звернення позивача з цим позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки від 26.04.2010 №2055 не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному пенсійному законодавству та порушує право позивача на належний розмір пенсії, тому таке рішення слід визнати протиправним та скасувати, задовольнивши першу позовну вимогу.
Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до задоволення шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 13.08.2025 перерахунок пенсії за віком позивача із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991 згідно з архівною довідкою від 26.04.2010 №2055, виданої Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» російської федерації, та здійснити її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді 1 211 грн 20 к. судового збору, сплаченого за квитанцією від 12.11.2025 №9771-5011-0681-5703.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із врахуванням заробітної плати (доходу) за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991 згідно з архівною довідкою від 26.04.2010 №2055, виданою Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» російської федерації. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 13.08.2025 пенсію за віком із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991 згідно з архівною довідкою від 26.04.2010 №2055, виданої Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» та здійснити її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 к. судових витрат у вигляді судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Хома О. П.