РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року 	справа № 580/10484/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В. А., 
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі – відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінюванню повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 01.08.2025 № ЦО-308 Державної установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» складений відносно ОСОБА_1 .
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач з 2009 року має безстрокову III групу інвалідності. Рішенням № ЦО-308 від 01.08.2025 відповідач скасував статус позивача, як особи з інвалідністю. Таке рішення вважає протиправним, оскільки прийняте з порушенням встановленого Порядку № 1338, оскільки підставою для перевірки став лише лист ДБР, а не обов`язкове за законом процесуальне рішення: постанова слідчого, прокурора чи ухвала слідчого судді. З огляду на відсутність законних підстав для перевірки та відмову позивача від нового оцінювання, рішення відповідача вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню. 
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Представник позивача 05.12.2025 подав до суду додаткові пояснення, в яких вказує на відсутність законних підстав для перевірки, оскільки надані відповідачем ухвала суду та протокол обшуку датовані вереснем 2025 року, тоді як саму перевірку було розпочато значно раніше — ще у серпні того ж року. Крім того, вказані процесуальні дії стосувалися посадових осіб відповідача, а не позивача, який не має статусу підозрюваного, не надавав пояснень та не фігурує у жодному кримінально-процесуальному документі. Таким чином, перевірка була ініційована задовго до появи будь-яких, навіть не дотичних до позивача юридичних підстав. 
Ухвалою від 19.09.2025 суддя відкрив провадження у цій справі та вирішив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.
Ухвалою від 13.11.2025 суд витребував у відповідача додаткові докази та зупинив провадження в адміністративній справі до отримання від відповідача витребуваних документів.
Ухвалою від 18.02.2026 суд поновив провадження у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.
Позивач ОСОБА_1 згідно з довідкою серії ЧЕР № 011940 від 12.10.2009 є особою з інвалідністю ІІІ групи безтерміново, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з впливом радіоактивного опромінювання внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС.
Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» прийнято рішення № ЦО-308 від 01.08.2025, в якому вказано, що на підставі детального вивчення представленої медичної документації, експертна команда дійшла висновку, що клініко-функціональні порушення, обумовлені: Бронхіальна астма, 3 ступінь, середньої важкості, персистуючий перебіг, частково-контрольована. ХОЗЛ 2 ст., пневмосклероз, емфізема легень. ДН ІІ ст призводять до обмеження життєдіяльності в легкому ступені. Відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2009 № 1317, Наказу МОЗ України «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності» від 05.09.2011 № 561, додатку 1 Постанови КМУ 1338 вище вказані захворювання не належать до переліку анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання. Ступінь функціональних порушень згідно з представленими в справі даними спірографічного дослідження не відповідає зазначеному ступеню тяжкості (ДНІІ). Враховуючи невідповідність рішення МСЕК чинному законодавству, а також молодий вік особи на період встановлення групи інвалідності безстроково, відсутність стійких незворотних змін, недооцінку реабілітаційного потенціалу, експертна команда прийшла до висновку скасувати рішення МСЕК № 1224 від 28.09.2009 про встановлення ІІІ (третьої) групи інвалідності, захворювання, пов`язане з впливом радіоактивного опромінювання внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС, безстроково, з 01.08.2025.
Згідно з рішенням № ЦО-308 від 01.08.2025 «Підстава для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці» (п. 6.1) зазначено: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
У п. 6.2 рішення «Реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці» вказано «Лист від ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025, кримінальне провадження № 62024000000000923 від 21.10.2024».
Не погодившись з правомірністю рішення про скасування йому інвалідності, позивач звернувся до суду з позовом щодо його оскарження. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-ХІІ (далі Закон № 875-ХІІ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 2 зазначеного Закону особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її Підстава для ініціювання перевірки соціальний захист.
Згідно зі статтею 3 Закону № 875-ХІІ (у редакції, чинній станом на дату встановлення позивачу інвалідності безтерміново) інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров`я України.
Положення частин 1, 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ встановлюють, що захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом. 
Особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV у статті 1, яка визначає терміни, що застосовуються у цьому законі, унормовує, що інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, який у подальшому продовжений та триває станом на цей час.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», уведеним в дію Указом Президента України від 12.09.2023 № 576/2023, визначено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні.
У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень, ініціювати їх перегляд у встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів», що введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанови від 25.10.2024 № 1207 та 08.11.2024 № 1276, якими були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи».
Далі, 19.12.2024 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» № 4170-IX (далі - Закон №4170-ІХ), яким внесені зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.
Згідно абзацу 1 пункту 1 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.01.2025 (окрім деяких пунктів).
Відповідно пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4170-IX особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31.12.2024 органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування; особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності);
На період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні перелік причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи визначається Кабінетом Міністрів України.
Пункт 3 розділу ІІ Закону №4170-ІХ передбачає, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31.12.2024.
З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
15.11.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені:
Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;
Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;
Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.
Абзац 8 пункту 3 постанови №1338 визначає, що документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Згідно підпункту 2 пункту 8 постанови № 1338 Центр оцінювання функціонального стану особи, крім іншого, проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Аналогічні положення також наведені і в пункті 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабміну № 1338, зокрема наступні:
- Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу); за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи (абз. 1-2 п. 51);
- якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється (абз. 11 п. 51);
- оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова (абз. 12 п. 51);
- за результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, або рішенні, ухвалі суду від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (абз. 13 п. 51).
З 15.12.2023 набрав чинності Закон «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-ІХ, який регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
Відповідно до ст. 17 Закону № 2073-ІХ особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.
Особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді повинна здійснюватися за результатами повного медичного обстеження та проведення необхідних досліджень особи на базі Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
За обставинами справи експертною командою ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» проведено перевірку обґрунтованості рішення, за результатом якої 01.08.2025 прийняв рішення № ЦО-308 про скасування попереднього рішення МСЕК № 1224 від 28.09.2009 про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності безстроково, без сповіщення та виклику останнього та, як наслідок, без проведення його повного медичного обстеження та проведення необхідних досліджень на базі ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення МСЕК, яким позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково, здійснено з порушенням встановленого порядку, що свідчить про порушення таких принципів адміністративної процедури, як законність, відкритість, гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Згідно з частиною 2-3 статті 87 Закону № 2073-IХ визначено, що протиправним є адміністративний акт, який не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема, не відповідає принципам адміністративної процедури. Порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта.
Також суд зауважує, що у рішенні експертної команди № ЦО-308 про скасування попереднього рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності не зазначено законодавчої підстави для здійснення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК, як то: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді або рішення, ухвала суду відносно такої особи.
Згідно з рішенням від 01.08.2025 № ЦО-308 вбачається, що в пункті 6.2 «Реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці» вказано «Лист від ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025, кримінальне провадження № 62024000000000923 від 21.10.2024».
Зазначене, на думку суду, не відповідає приписам пункту 51 Порядку № 1338, оскільки підставами для перегляду можуть бути лише такі документи: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
З огляду на положення КПК України листи Державного бюро розслідувань не є процесуальним рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, а тому у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК на підставі листа ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025.
Суд ухвалою від 13.11.2025 витребував у Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» документи, на підставі яких прийнято рішення від 01.08.2025 № ЦО-308 відносно ОСОБА_1 . 
На виконання ухвали суду відповідач надав копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2025 у справі № 757/44931/25-к та протоколу обшуку від 30.09.2025.
Так, ухвалою Печерського районного суду міста Києві від 17.09.2025 надано дозвіл слідчим на проведення обшуку в приміщеннях відповідача з метою вилучення висновків та рішень МСЕК, що посвідчують осіб державних органів, які протягом 2024-2025 рр. визнані не інвалідами.
Відповідно до протоколом обшуку від 30.09.2025 був проведений обшук у приміщенні відповідача, за результатами якого були вилучені медико-експертні справи осіб, в тому числі й справа позивача.
При цьому, відповідач не надав суду лист ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025.
Однак, суд зауважує, що надані відповідачем ухвала суду від 17.09.2025 та протокол обшуку від 30.09.2025 не є належними підставами для перевірки, оскільки вони прийняті пізніше дати самого рішення № ЦО-308 (01.08.2025) і стосуються службових осіб відповідача, а не позивача. Позивач не має статусу підозрюваного, не фігурує в кримінальних провадженнях і не надавав згоди на перегляд інвалідності. В оскаржуваному рішенні № ЦО-308 підставою вказано лише лист ДБР, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства.
Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача є протиправним, оскільки ініціювання перевірки на підставі листа ДБР не відповідає вичерпному переліку підстав, визначених у п. 51 Порядку № 1338. Відсутність процесуального рішення (постанови слідчого чи ухвали суду) щодо позивача на момент початку перевірки свідчить про порушення процедури та відсутність у відповідача відповідних дискреційних повноважень.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд вважає, що позов слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № ЦО-308 від 01.08.2025, яким скасовано ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цієї справи, у розмірі 6 000,00 грн суду надано копія договору з адвокатом Фещенко М.Л про надання правничої допомоги № 41155 від 20.03.2025, квитанцію № 108T-65KA-4H9A-KC9X від 10.09.2025 про сплату гонорару в сумі 6 000,00 грн, ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Суд врахував, що справа, що розглядається, відноситься до справ незначної складності, розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем було надано незначну кількість письмових доказів. 
Враховуючи зазначені обставини, заявлена до стягнення сума правничої допомоги 6 000,00 грн є неспівмірною з об`ємом наданих правничих послуг.
З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 4 000,00 грн є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.
Тому, до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив факту понесення позивачем судових витрат із судового збору, адже від сплати судового збору позивач звільнений у силу Закону України “Про судовий збір” від 8 липня 2011 року № 3674-VI.
Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 01.08.2025 № ЦО-308, яким скасовано ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 копійок.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ