Справа № 158/728/26
Провадження № 2-а/0158/25/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 березня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Костюкевича О.К.
за участю секретаря – Оніщук Н.Є. 
представника позивача – Довжик Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

23 лютого 2026р. ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Довжик Н.М. звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою №12/2в ЛРТЦК від 30.01.2026р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 15 Положення про військово-транспортний обов`язок, а саме за не подачу керівником ТзОВ «Кочі» - ОСОБА_1 до 20.12.2025р. інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їхній технічний стан, а також громадян, які працюють на них за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Вищевказану оскаржувану постанову не було вручено позивачу у день розгляду справи, у зв`язку з відсутністю уповноваженої посадової особи, яка мала право підписати та вручити зазначену постанову, яка в подальшому була направлена позивачу засобами поштового зв`язку та отримана 11.02.2026 у зв`язку із чим просить поновити пропущений строку на звернення до суду з приводу захисту його порушених прав, оскільки такий відбувся з поважних причин.
Крім того зазначає, що винесена 30.01.2026р. оскаржувана постанова є незаконною, оскільки згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ТзОВ «КОЧІ» зареєстровано лише 06.11.2025, а зміни щодо керівника внесено 14.11.2025. Таким чином, товариство фактично почало свою діяльність лише у листопаді 2025 року і саме з цього моменту підприємство набуло правосуб`єктності. Підприємство фактично існувало лише близько одного місяця до дати, зазначеної ІНФОРМАЦІЯ_2 як строк подання інформації. У даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_3 не врахував фактичний час створення підприємства. Станом на момент, зазначений у постанові, ТзОВ «КОЧІ» не мало у власності або користуванні транспортних засобів, техніки чи іншого майна, а також не мало найманих працівників та фактично не здійснювало господарської діяльності. Таким чином, об`єктивно були відсутні будь-які транспортні засоби або ресурси, інформацію про які необхідно було подавати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про відсутність предмета правопорушення. Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення позивачем були надані усні пояснення про те, що ТзОВ «КОЧІ» не має на балансі жодних основних засобів, у тому числі транспортних засобів, техніки чи іншого майна, яке підлягає військово-транспортному обліку. 
Вказує, що обов`язок подання відповідної відомості виникає лише у разі наявності у підприємства транспортних засобів або техніки, що підлягають військово-транспортному обліку. У разі повної відсутності транспортних засобів і техніки у власності або користуванні підприємства, відсутній предмет обліку, а відповідно і відсутній обов`язок подання відомостей щодо об`єктів, які фактично не існують.
Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити його позовні вимоги, визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №12/2в ЛРТЦК від 30.01.2026р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 34 000 грн.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.02.2026 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду із даною позовною заявою та відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями розгляду такої категорії термінових адміністративних справ, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву.
09.03.2026р. представник відповідача по справі – ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Зазначає, що 22 січня 2026 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено, що гр. ОСОБА_1 , як керівник ТзОВ «КОЧІ» до 20.12.2025 не подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також громадян, які працюють на таких транспортних засобах на підставі чого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 30.01.2026р. було винесено оскаржувану постанову №12/2в про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 34 000 грн. Твердження позивача про те, що оскільки ТзОВ «КОЧІ» не мало у власності або користуванні транспортних засобів, техніки чи іншого майна, а також не мало найманих працівників та фактично не здійснювало господарської діяльності, що звільняє його від необхідності подачі до територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідного звіту, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відсутність на підприємстві транспортних засобів не звільняє керівника даного підприємства від обов`язку, передбаченого п.15 Положення, а саме подачі такого звіту до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник позивача – адвокат Довжик Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об`ємі з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.
Представник відповідача по справі – ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
Заслухавши представника позивача по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд враховує наступне.
Відповідно до п. 15 Положення про військово-транспортний обов`язок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1921, керівники підприємств, установ та організацій подають територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки щороку до 20 червня та 20 грудня інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці, за формою згідно з додатком 1.
Суд зазначає, що кінцевою датою для подання керівниками підприємств, установ та організацій до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці, є 20 грудня та 20 червня.
Адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено статтею 210-1 КУпАП.
Згідно частин 1, 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинених в особливий період – тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 №12/2в ЛРТЦК від 30.01.2026р. позивача по справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 15 Положення про військово-транспортний обов`язок, а саме за не подачу керівником ТзОВ «Кочі» - ОСОБА_1 до 20.12.2025р. інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їхній технічний стан, а також громадян, які працюють на них за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 34 000 грн.
В судовому засіданні встановлено та не заперечується позивачем по справі, що керівником ТзОВ «Кочі» - ОСОБА_1 не було подано до ІНФОРМАЦІЯ_4 інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їхній технічний стан, а також громадян, які працюють на них до 20.12.2025.
Твердження позивача про те, що ТзОВ «КОЧІ», у якому позивач по справі є керівником, зареєстровано лише 06.11.2025 та існувало лише близько одного місяця до граничного строку подачу відповідного звіту до ІНФОРМАЦІЯ_4 і мало бути враховано відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови не заслуговують на увагу суду, оскільки дана обставини не звільняє керівника вказаного підприємства від дотримання вимог чинного законодавства та строків вчинення певних (в даному випадку подачі звіту до 20.12) дій.
На увагу суду також не заслуговує позиція сторони позивача з приводу того, що станом на момент подачі відповідного звіту до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТзОВ «КОЧІ» не мало у власності або користуванні транспортних засобів, техніки чи іншого майна, а також не мало найманих працівників та фактично не здійснювало господарської діяльності, що на думку позивача виключало необхідність подачі до територіального центру комплектування та соціальної підтримки вказаного звіту, оскільки відсутність на підприємстві транспортних засобів не звільняє керівника даного підприємства від обов`язку, передбаченого п.15 Положення, а саме подачі такого звіту до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, подати такий звіт у встановлений чинним законодавством строк із зазначенням інформації про відсутність транспортних засобів і техніки громадян, які працюють на них.
Позивач по справі ОСОБА_1 повинен був подати звіт до ТЦК та СП про наявність транспортних засобів і техніки, їхній технічний стан, а також громадян, які працюють на них у строк до 20.12.2025 з відомостями при відсутність таких (з нульовими показниками), з метою виконання вимог ст. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 15 Положення про військово-транспортний обов`язок, що в даному конкретному випадку позивачем вчинено не було за що й останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відтак, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто постановлена з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, - 

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич