Справа № 505/3264/25
Провадження № 2/505/1764/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року місто Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Білоуса В.М.
секретар судового засідання Негрескул Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом в сумі 45000,00 грн., посилаючись на те, що 17 березня 2024 року ТОВ «Маніфою» уклало з відповідачем договір позики №7109768, за яким ТОВ «Маніфою» надало позику в розмірі 15000,00 грн., а ОСОБА_1 зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню позики у розмірі 45000,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – сума заборгованості за основою сумою боргу; 22500,00 грн. – сума заборгованості за відсотками за користування позикою; 7500,00 грн. – сума заборгованості за відсотками на прострочену позику. 11 січня 2024 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників. Згодом, 18 вересня 2024 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додаткову угоду №8 до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, за яким ТОВ «Маніфою» відступило позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №7109768 від 17 березня 2024 року. Відповідач ухиляється від повернення боргу за вказаним договором. Тому ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №7109768 від 17 березня 2024 року у розмірі 45000,00 грн.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, однак у позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив. Крім того, на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України ОСОБА_1 додатково повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення оголошень про його виклики на офіційному веб-сайті судової влади України. 
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17 березня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №7109768, за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «v65448».
Умовами договору позики встановлені наступні параметри позики: тип позики довгострокова; тип процентної ставки фіксований; мета отримання позики придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою незалежною професійною діяльністю або виконанням найманого працівника; сума позики 15000,00 грн.; строк дії договору – 75 днів; денна процентна ставка – 0,83 %; акційна процентна ставка – 2,00 %; базова процентна ставка – 2,50 %; позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті.
Паспорт позики також підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «v50478».
Факт перерахування кредитних коштів підтверджено листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» №2782_250122110335 від 22.01.2025 року.
10 квітня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору позики №7109768 від 17.03.2024, відповідно до якої сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою за додатковою угодою. Дата повернення позики – 29.06.2024 року. 
11 січня 2024 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників. 
18 вересня 2024 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додаткову угоду №8 до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, за яким ТОВ «Маніфою» відступило позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №7109768 від 17 березня 2024 року.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №11-01/2024, заборгованість ОСОБА_1 становить 45000,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – сума заборгованості за основою сумою боргу; 22500,00 грн. – сума заборгованості за відсотками за користування позикою; 7500,00 грн. – сума заборгованості за відсотками на прострочену позику.
На виконання ухвали Подільського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2025 року про витребування доказів АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію щодо належності платіжної картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та зарахування на його платіжну картку коштів у розмірі 15000,00 грн. за період з 17.03.2024 року по 20.03.2024 року.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Крім того, звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором позики №7109768 від 17 березня 2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 7500,00 грн. суму заборгованості за відсотками на прострочену позику.
У п.6.2 договору позики №7109768 від 17 березня 2024 року сторони передбачили, що за неправомірне користування позикою/її частиною позикодавець має право нараховувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмірі 12% від суми позики на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3% від суми позики, починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено Позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом Позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем зобов`язань, а саме неправомірним користуванням позикою, Позикодавцем ТОВ «Маніфою» нараховано проценти на прострочену позику в сумі 7500,00 грн, які за своєю суттю є процентами, передбаченими ч.2 ст.625 ЦПК України.
При цьому, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а позивачем нараховано проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо повернення позики/її частини саме в цей період, то суд вважає, що 7500,00 грн підлягають списанню в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача процентів на прострочену позику відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
З урахуванням зазначеного, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 за Договором позики №7109768 від 17.03.2024 року становить 37500,00 грн. (з них: 15000,00 грн. – сума заборгованості за основою сумою боргу; 22500,00 грн. – сума заборгованості за відсотками за користування позикою).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати: 3028,00 грн сплачений при подачі позову позивачем судовий збір.
З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2523,23 грн. ((3028,00*83,33%) / 100%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст 3-13,19,76-81,89,259,263-265 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, що знаходиться за адресою: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, заборгованість за договором позики №7109768 від 17 березня 2024 року у розмірі 37500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, що знаходиться за адресою: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2523 (дві тисячі п`ятсот двадцять три) гривні 23 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, зареєстроване місце знаходження за адресою: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 22 квітня 2026 року.
Суддя: