Справа № 459/4567/25 
Провадження № 2-др/459/7/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)

11 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» про ухвалення додаткового рішення (про розподіл судових витрат) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шептицького міського суду Львівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» про стягнення заборгованості за кредитним договором
Рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 17.02.2026 позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором № 01.12.2018-010000230 від 01.12.2018 року у розмірі 7680 гривень, з яких: 6000 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 1680 гривень - заборгованість по процентах, а також судовий збір в сумі 2026 гривень 59 копійок.
02.03.2026 представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень. В обґрунтування вимог покликається на копію Договору про надання правничої допомоги 07/24 НК від 02.07.2024, копію додаткової угоди №17 від 03.04.2025, копію додаткової угоди № 19 від 16.04.2025, копію додаткової угоди № 4 від 14.08.2025, копію платіжної інструкції №37204767222222593 від 23.12.2025 про оплату правничої допомоги у сумі 6000грн, копію звіту про виконану роботу відповідно до Договору 07/24 НК про надання правничої допомоги по клієнту ОСОБА_1 від 23.12.2025, довіреність № 0201-5 від 10.04.2025 та керуючись ч. 8 ст. 141 ЦПК України просить стягнути вказані витрати з відповідача. 
Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що вважає заявлений розмір витрат на правову допомогу значно завищеним, у зв`язку з чим просить суд зменшити розмір витрат на правову допомогу та задовольнити їх у сумі 1 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд не вирішив питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Додаткове рішення ухвалюється в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 17.02.2026, ухваленим у цивільній справі №459/4567/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги було задоволено частково та та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором № 01.12.2018-010000230 від 01.12.2018 року у розмірі 7680 гривень, з яких: 6000 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 1680 гривень - заборгованість по процентах, а також судовий збір в сумі 2026 гривень 59 копійок.
Даним рішення суду не вирішувалося питання щодо стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Разом із позовною заявою позивачем було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у загальному розмірі 8 422,40 грн, що складається з судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано Договір про надання правничої допомоги 07/24 НК від 02.07.2024, копію додаткової угоди №17 від 03.04.2025, копію додаткової угоди № 19 від 16.04.2025, копію додаткової угоди № 4 від 14.08.2025, копію платіжної інструкції №37204767222222593 від 23.12.2025 про оплату правничої допомоги у сумі 6000грн, копію звіту про виконану роботу відповідно до Договору 07/24 НК про надання правничої допомоги по клієнту ОСОБА_1 від 23.12.2025, довіреність № 0201-5 від 10.04.2025. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом.
Відповідно до п. 9 ст. 139 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020 при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначила, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. 
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
У постанові Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 280/1765/19 (провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відтак, враховуючи вищевикладене, перевіривши зміст наведених документів, враховуючи заперечення представника відповідача, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Заявлену суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд вважає завищеною, а тому вона підлягає зменшенню. 
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягає до стягнення понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень, що буде відповідати критеріям розумності, співмірності та справедливості.
Враховуючи викладене, заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 257, 258, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» про ухвалення додаткового рішення (про розподіл судових витрат) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складено 11.03.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (ЄДРПОУ 43170298, адреса: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13, оф. 601);
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

Суддя:       М.  В.  Мельникович