ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року 	м. Харків	Справа № 922/1731/21 	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Присяжнюка О.О.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» про ухвалення додаткового рішення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.02.2026, вх.№ 3288/26) у справі 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА СІТІ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4б) 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, будинок 4в) 	
про 	стягнення штрафних санкцій 	

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СІТІ" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ" та просить суд:
1. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 33477397) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬФА СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39655917) штраф за порушення строків виконання зобов`язань Продавцем у розмірі 3 875 820,00 грн (три мільйони вісімсот сімдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок).
2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 33477397) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬФА СІТІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39655917) суму сплаченого судового збору та інші судові витрати.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.02.2026 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, будинок 4в, код ЄДРПОУ 33477397) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА СІТІ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4б, код ЄДРПОУ 39655917) штраф за порушення строків виконання зобов`язань Продавцем у розмірі 407 920,00 грн, а також судовий збір у розмірі 6 118,80 грн.
09.02.2026 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.02.2026, вх.№ 3288/26), в якій відповідач просить стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬФА СІТІ» (код ЄДРПОУ 39655917) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» (код ЄДРПОУ 33477397) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 946 728,00 грн (дев`ятсот сорок шість тисяч сімсот двадцять вісім гривень 00 копійок) або пропорційну частину відповідно до судового рішення.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.02.2026 прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» про ухвалення додаткового рішення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.02.2026, вх.№ 3288/26) та постановлено вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. 
16.02.2026 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява (вх.№ 3875/26), в якій позивач просить заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» про ухвалення додаткового рішення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.02.2026, вх.№ 3288/26) залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
По-перше, обґрунтовуючи документально заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі, представником відповідача надано до суду, зокрема, електронний файл у форматі .docx із назвою «Договір про правову допомогу (Фінальний)», за змістом тексту у якому вбачається викладення тексту договору № 30/06 про надання правової допомоги від 30.06.2023, та електронний файл у форматі .docx із назвою «Акт розрахунок (детальний)», за змістом тексту у якому вбачається викладення тексту акту приймання-передачі наданих послуг № 1 (Детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу) до договору № 30/06 про надання правової допомоги від 30.06.2023.
Позивач наголошує на тому, що відтворений у вказаному файлі зміст договору про надання правової допомоги від 30.06.2023 не підписаний сторонами, ані власноручними підписами, ні електронними цифровими підписами, ані іншим чином, який надавав би відповідному договору юридичну силу через дотримання його форми – письмової. В електронному файлі у форматі .docx із назвою «Договір про правову допомогу (Фінальний)» міститься графа підпису від імені відповідача, яка створена шляхом вставляння до файлу у форматі .docx кольорового малюнку із зображенням посади, ПІБ, підпису та печатки відповідача, однак що не є ані власноручним підписом, ні цифровим підписом, а використання аналогу власноручного підпису (у т.ч. факсимільного чи іншого аналога) змістом договору про надання правничої допомоги від 30.06.2023 у письмовому вигляді не узгоджено. Те ж саме стосується доданого до заяви електронного файлу у форматі .docx із назвою «Акт розрахунок (детальний)».
По-друге, Акт приймання-передачі наданих послуг містить завідомо неправдиві відомості. 
Так, зафіксовані у пункті 1 розділу І Акту «АНАЛІТИЧНА ТА ПІДГОТОВЧА РОБОТА» дата «30.06.2023», найменування послуги «Детальне вивчення матеріалів справи № 922/1731/21, аналіз заяви про збільшення позовних вимог (до 13,5 млн грн), формування стратегії захисту» час (год) – «5.0», вартість «25 000, 00 грн» фактично не надані, адже заява вх. 26599 від 02.10.2023 про збільшення розміру позовних вимог подана позивачем до суду 02.10.2023, яка прийнята до розгляду ухвалою суду від 03.10.2023, а вивчення матеріалів справи охоплено раніше поданим у межах цієї справи відзивом на позовну заяву – 30.06.2021.
Зафіксовані у пунктах 2, 3, 5 розділу ІІ Акту «ПІДГОТОВКА ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ДОКУМЕНТІВ» дата «04.09.2023», «11.10.2023», «30.10.2023» найменування послуги «Підготовка та подання до суду Клопотання про відкладення розгляду справи», «Підготовка Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції» та «Підготовка та подання документів через підсистему «Електронний суд», час (год) – по 1 год. кожна та вартість – по 5 000, 00 грн. кожна, відповідно – є виключно технічною дією, а самі заява є шаблонними, а тому не можу бути віднесене на витрати на правничу допомогу, вартістю 5 000, 00 грн. кожна.
Зафіксовані у пункті 4 розділу ІІ Акту «ПІДГОТОВКА ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ДОКУМЕНТІВ» дата «12.10.2023», найменування послуги «Складання Відзиву на позовну заяву (з урахуванням заяви про збільшення вимог від 02.10.2023), збір доказів, контррозрахунок штрафних санкцій (Док. № 0043)» час (год) – «10.0» вартість – «50 000,00 грн.» фактично не надана, адже представником відповідача 12.10.2023 було надано до суду 12.10.2023 (вх. № 27790/23 від 12.10.2023) з назвою «відзив на позовну заяву», однак фактичний зміст цієї заяви – «КЛОПОТАННЯ (Заява) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції».
Зафіксовані у пунктах 7, 8, 9 розділу ІІІ Акту «ПРЕДСТАВНИЦТВО ІНТЕРЕСІВ У СУДОВИХ ЗАСІДАННЯХ» дата «04.09.2023», «03.10.2023», «02.12.2023» найменування послуги «Участь адвоката у судовому засіданні» час – по 2 години кожне, та вартість по 2000, 00 грн. кожне, фактично ненадані, адже у судові засідання 04.09.2023, 03.10.2023, 02.12.2023 представник відповідача не з`явився,
Зафіксовані у пунктах 10, 11, 12, 13 розділу ІІІ Акту «ПРЕДСТАВНИЦТВО ІНТЕРЕСІВ У СУДОВИХ ЗАСІДАННЯХ» дата «09.12.2025», «23.12.2025», «13.01.2026», «02.02.2026» найменування послуги «Участь адвоката у судовому засіданні» час – по 2 години кожне, та вартість по 2000, 00 грн. кожне, фактично не надані, а відомості в цій частині також завідомо неправдиві.
По-третє, щодо заявленого до стягнення «гонорару успіху» представник позивача зауважує, що відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, що з огляду на ненадання відповідачем належним чином укладеного договору про надання правничої допомоги унеможливлює задоволення заяви відповідача.
Крім того, враховуючи, що позиція відповідача у 2025 році (після передачі справи від одного складу суду до іншого) не змінювалася, порівняно із позицією, сформованою та представленою перед судом ще у 2021 році, «гонорар успіху» у заявлений сумі як не відповідає обсягу послуг, наданому адвокатом відповідача, так і виходять за розумні межі вартості цих послуг у даному випадку.
Також, враховуючи зміст рішення суду по суті спору, витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям необхідності, адже зміст судового рішення свідчить про те, що обставини, на які покликався відповідач, не лягли в основу прийнятого судом рішення, а тому правова допомога в силу обставин цієї справи та ходу її розгляду не була необхідною та не вплинула на результат розгляду справи.
18.02.2026 від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення (вх.№ 4085/26), в яких відповідач просить критично поставитися до заперечень ТОВ «АЛЬФА СІТІ» та відхилити їх у повному обсязі як необґрунтовані та безпідставні та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі в сумі 851 728,00 грн (вісімсот п`ятдесят одна тисяча сімсот двадцять вісім гривень 00 копійок)
Щодо укладення договору представник відповідача стверджує, що подані до суду через підсистему «Електронний суд» файли Договору про надання правової допомоги та Акту приймання-передачі послуг є звичайним результатом сканування з розпізнаванням тексту (OCR), яке було зроблено безпосередньо з оригіналів паперових документів. Це є стандартною та загальноприйнятою процедурою оцифрування документів для їх подання до суду в електронній формі, яка дозволяє зберегти можливість пошуку по тексту. Наявність візуального відтворення підпису (вставленої скан-копії) у тілі файлу є лише наслідком процесу сканування та розпізнавання оригіналу, а не ознакою "підробки" чи "монтажу". Крім того, заява про ухвалення додаткового рішення та абсолютно всі додатки до неї (включаючи файли Договору та Акту) були подані через офіційну підсистему «Електронний суд» із накладенням Кваліфікованого електронного підпису (КЕП/ЕЦП) представника Відповідача – адвоката Захарова П.В. Саме КЕП є тим єдиним та достатнім інструментом, який гарантує цілісність документа, ідентифікацію автора та неможливість внесення змін після підписання. При цьому, якщо позивач дійсно мав сумніви щодо того, чи існує фізичний оригінал Договору та чи відповідає його зміст поданій електронній копії, він мав право клопотати перед судом про витребування оригіналу письмового доказу для огляду в судовому засіданні. 
Відповідач звертає увагу на те, що Крім того, реальність правовідносин між АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «WISE LAW GROUP» та КЛІЄНТОМ підтверджується сукупністю конклюдентних дій, які неможливо заперечити: видачею ордеру на представництво, фактичною багаторічною участю адвокатів у судових засіданнях, поданням від імені Клієнта численних процесуальних документів та, зрештою, підписанням Акту наданих послуг, де Клієнт підтвердив відсутність претензій та факт прийняття виконаних робіт.
Представник відповідача наголошує на тому, що позивач намагається штучно занизити вартість, складність та значущість роботи адвокатів відповідача, використовуючи оціночні судження на кшталт «технічні дії», «послуги не надавалися» або «позиція не змінювалася роками». Позиція відповідача протягом розгляду справи (2021–2026 рр.) неодноразово змінювалася, уточнювалася та адаптувалася до нових обставин. Стратегія захисту Відповідача базувалася на принципі нерозкриття своєї повної правової позиції заздалегідь (до стадії судових дебатів або подання фінальних пояснень). 
Відповідач зауважує, що ГПК України не поділяє процесуальні документи на «важливі» та «другорядні». Без так званих «технічних» документів неможливий рух справи. Клопотання про відкладення забезпечує фундаментальне право сторони на належну підготовку, вивчення нових доказів (зокрема, заяви про збільшення вимог) та унеможливлює винесення передчасного рішення. Заява про відеоконференцію є єдиним механізмом забезпечення права на доступ до правосуддя та безпосередню участь у процесі в умовах воєнного стану та перебування представника за кордоном. Підготовка цих документів вимагає часу на правове обґрунтування (з посиланням на відповідні норми ГПК), належне оформлення, накладення підпису, формування пакету доказів відправки та подання через систему. Відповідач наголошує на тому, що представник відповідача з 2022 року вимушено перебуває за кордоном. Це створює додаткове логістичне та технічне навантаження при підготовці до засідань. У
Відповідач звертає увагу на п. 2.2.3 Договору № 30/06, де зазначено: «Облік часу здійснюється з округленням кожної неповної години роботи до 1 (однієї) повної години в більшу сторону». Це є проявом фундаментального цивільного принципу свободи договору (ст. 627 ЦК України). Клієнт, розуміючи цінність часу свого захисника та специфіку його завантаження, добровільно погодився на такі умови оплати. 
При цьому, у 2025–2026 роках представництво інтересів відповідача у даній справі здійснювала команда адвокатів. Складність справи, значна ціна позову та необхідність оперативного реагування на дії позивача вимагали залучення двох фахівців. Це дозволило забезпечити безперервність судового процесу (навіть у разі хвороби чи зайнятості одного з адвокатів), подвійний контроль якості підготовки процесуальних документів та колегіальне обговорення правової позиції.
Щодо обґрунтованості та співмірності гонорару успіху відповідач вважає, що з огляду на обрану стратегію захисту представники відповідача витратили значний обсяг часу на вивчення матеріалів справи (понад 1000 аркушів), аналіз судової практики у подібних спорах та моделювання можливих дій позивача. Проте, керуючись принципом процесуальної економії та тактикою «нерозкриття карт», результати цієї аналітичної роботи свідомо не викладалися у вигляді проміжних процесуальних документів (відзивів на кожну репліку, зайвих клопотань тощо). Саме тому витрачений час та інтелектуальний ресурс адвокатів, який став фундаментом для перемоги, компенсується через механізм «гонорару успіху», а не через тарифікацію «складання процесуального документа». Гонорар успіху у даному випадку є формою оплати за ефективну бездіяльність (утримання від зайвих дій) та стратегічне планування, яке неможливо виміряти кількістю сторінок, але яке безпосередньо призвело до позитивного результату. Ефективність захисту склала понад 97%. Відповідач зберіг для Клієнта понад 13 мільйонів гривень обігових коштів, які могли бути безпідставно стягнуті. Той факт, що суд прислухався саме до аргументів відповідача і відмовив у стягненні левової частки позову, є прямим наслідком якісної, стратегічно виваженої роботи адвокатів.
18.02.2026 від представника відповідача разом з супровідним листом (вх.№ 4125/26) надійшли оригінали Договору №30/06 про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року та Акту приймання-передачі наданих послуг №1 (детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу) від 10 лютого 2026 року. 
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» про ухвалення додаткового рішення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.02.2026, вх.№ 3288/26), суд встановив наступне.
Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, зокрема, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1-3 ст. 27 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках:
1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди);
2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми випливає, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Верховний Суд у постанові від 24.06.2021 у справі № 922/902/19 зазначає, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив орієнтовні витрати на правову допомогу та у судовому засіданні зазначив, що докажи витрат на правову допомогу буде надано в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до матеріалів справи долучено копії Договору №30/06 про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ" та Адвокатським об`єднанням «WISE LAW GROUP» (далі - Договір), Акту приймання-передачі наданих послуг №1 (детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу) від 10 лютого 2026 року. 
Відповідно до п. 1.1 Договору КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу (правову) допомогу щодо захисту інтересів КЛІЄНТА в Господарському суді Харківської області, апеляційних та касаційних інстанціях у справі № 922/1731/21.
Справа стосується позову ТОВ «АЛЬФА СІТІ» до КЛІЄНТА про стягнення грошових коштів (пункт 1.2 Договору).
Юридична допомога включає: аналіз матеріалів справи, підготовку процесуальних документів, представництво у судових засіданнях, консультування тощо (пункт 1.3 Договору).
Згідно з п. 2.1 Договору вартість послуг за цим Договором складається з погодинної оплати та додаткової винагороди (гонорару успіху). Вартість однієї години роботи адвоката (партнера) складає 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Сторони погодили, що до часу надання правової допомоги, який підлягає оплаті, включається час, витрачений адвокатом на:
- Безпосередню підготовку процесуальних документів (написання, редагування);
- Технічне оформлення документів (виготовлення копій, сканування, формування додатків, завантаження документів до підсистеми «Електронний суд», відправка поштою);
- Час у дорозі до суду, до Клієнта або до інших установ для виконання доручення;
- Час очікування початку судового засідання (у разі затримки його початку судом);
- Участь у судових засіданнях (в т.ч. в режимі відеоконференції).
Облік часу здійснюється з округленням кожної неповної години роботи до 1 (однієї) повної години в більшу сторону.
Згідно з положеннями п. 2.3.1, 2.3.2 Договору за досягнення позитивного результату (повна або часткова відмова у позові, закриття провадження, залишення позову без розгляду тощо) Клієнт сплачує АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ додаткову винагороду. Розмір гонорару успіху є фіксованим та становить 5% (п`ять відсотків) від ціни позову за представництво інтересів у суді кожної інстанції окремо (окремо за першу інстанцію, окремо за апеляційну, окремо за касаційну).
Оплата здійснюється на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг протягом 25 банківських днів з дати їх підписання (пункт 2.5 Договору).
За п. 3.1 Договору АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ зобов`язалося надавати правову допомогу якісно, професійно та вчасно, дотримуючись Правил адвокатської етики.
За п. 3.2 Договору КЛІЄНТ зобов`язався своєчасно надавати документи, необхідні для ведення справи, та оплачувати послуги згідно з умовами Розділу 2 цього Договору.
Договір набирає чинності з моменту підписання (30.06.2023) та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (пункт 4.1 Договору).
Оглянувши оригінал Договору, судом встановлено, що він підписаний представниками сторін та скріплений печатками. 
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №1 (детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу) від 10 лютого 2026 року Виконавцем були якісно, своєчасно та в повному обсязі надані, а Клієнтом прийняті послуги з професійної правничої допомоги у справі №922/1731/21. За результатами розгляду справи судом ухвалено рішення про часткову відмову в задоволенні позову, що є позитивним результатом для Клієнта. 
Згідно детального опису виконаних робіт Виконавцем надано такі послуги:
1. 30.06.2023 - Детальне вивчення матеріалів справи № 922/1731/21, аналіз заяви про збільшення позовних вимог (до 13,5 млн грн), формування стратегії захисту тривалістю 5 год. загальною вартістю 25 000,00 грн;
2. 04.09.2023 - Підготовка та подання до суду Клопотання про відкладення розгляду справи (для ознайомлення з матеріалами) (Док. № 0035) тривалістю 1 год. вартістю 5 000,00 грн;
3. 11.10.2023 - Підготовка Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (Док. № 0042) тривалістю 1 год. вартістю 5 000,00 грн;
4. 12.10.2023 - Складання Відзиву на позовну заяву (з урахуванням заяви про збільшення вимог від 02.10.2023), збір доказів, контррозрахунок штрафних санкцій (Док. № 0043) тривалістю 10 год. загальною вартістю 50 000,00 грн;
5. 30.10.2023 - Підготовка та подання документів через підсистему "Електронний суд" (заяви, супровідні листи) (Док. № 0046, 0047) тривалістю 1 год. вартістю 5 000,00 грн;
6. 07.11.2023 - Підготовка Клопотання про призначення судової експертизи (формування переліку питань експерту) (Док. № 0050, 0051) тривалістю 3 год. загальною вартістю 15 000,00 грн;
7. 04.09.2023 - Участь адвоката у судовому засіданні (Протокол № 0037) (округлено до 2 год) тривалістю 2 год. загальною вартістю 10 000,00 грн;
8. 03.10.2023 - Участь адвоката у підготовчому засіданні (Протокол № 0041) (округлено до 2 год) тривалістю 2 год. загальною вартістю 10 000,00 грн;
9. 02.12.2025 - Участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ВКЗ) (Протокол № 0096) тривалістю 2 год. загальною вартістю 10 000,00 грн;
10. 09.12.2025 - Участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ВКЗ) (Протокол № 0106) тривалістю 2 год. загальною вартістю 10 000,00 грн;
11. 23.12.2025 - Участь адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ВКЗ) (Протокол № 0112) тривалістю 2 год. загальною вартістю 10 000,00 грн;
12. 13.01.2026 - Участь адвоката у судовому засіданні (розгляд по суті) (Протокол № 0116) тривалістю 2 год. загальною вартістю 10 000,00 грн;
13. 02.02.2026 - Участь адвоката к судовому засіданні (судові дебати) тривалістю 2 год. загальною вартістю 10 000,00 грн;
14. Фіксована сума гонорару успіху за надання правової допомоги в суді першої інстанції. Розраховується як 5% від ціни позову (13 534 560,00 грн) - 676 728,00 грн.
Вартість однієї години роботи адвоката становить 5 000,00 грн. Вартість погодинних послуг складає 175 000,00 грн.
Відповідно до пункту 2.1 Акту загальна вартість послуг (гонорару) за цим Актом складається з погодинної оплати (175 000,00 грн) та фіксованого гонорару успіху за розгляд справи в суді першої інстанції (676 728,00 грн) і становить 851 728,00 грн.
Послуги надані належним чином, Клієнт претензій не має (пункт 2.5 Акту). 
Оглянувши оригінал Акту приймання-передачі наданих послуг №1 (детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу) від 10 лютого 2026 року, судом встановлено, що він підписаний представниками сторін та скріплений печатками. 
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд, керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 ГПК України, має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
У контексті наведеного вище, суд наголошує на тому, що подані стороною докази на підтвердження її витрат підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства (вимогам статей 123, 124, 126, 129 ГПК України), так і їх спрямованості на забезпечення права сторони (на користь якої ухвалене судове рішення) на відшкодування судових витрат.
Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат, як вже зазначалося, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ятої, шостої статті 126 ГПК України). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі №921/370/24 від 24.06.2025.
Між тим, у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року №910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу свободи договору та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
При визначенні розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанов Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
У постанові від 31.05.2022 у справі №927/727/21 Верховний Суд сформував наступний висновок: «Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».
За положенням частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Пункт 1 частини третьої цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.
Частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд наголошує на тому, що за загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним в частині четвертій статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.
Беручи до уваги неспівмірність суми гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, суд вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною.
Проаналізувавши доданий до заяви про ухвалення додаткового рішення Акт приймання-передачі наданих послуг №1 (детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу) від 10 лютого 2026 року, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Так, щодо детального вивчення матеріалів справи № 922/1731/21, аналізу заяви про збільшення позовних вимог (до 13,5 млн грн), формування стратегії захисту 30.06.2023 тривалістю 5 год. суд враховує зауваження позивача щодо того, що заява про збільшення розміру позовних вимог подана позивачем до суду 02.10.2023. Разом з тим, суд зауважує, що в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, датований 30.06.2021, у якому представник відповідача виклад заперечення щодо позовних вимог. Вказане свідчить про те, що представником відповідача здійснювалась робота щодо вивчення матеріалів справи, опрацювання судової практики, формування стратегії захисту. 
Щодо зазначення в Акті наданої послуги у вигляді складання Відзиву на позовну заяву (з урахуванням заяви про збільшення вимог від 02.10.2023), збору доказів, контррозрахунку штрафних санкцій 12.10.2023 тривалістю 10 год. загальною вартістю 50 000,00 грн судом встановлено, що представником відповідача 12.10.2023 через систему "Електронний суд" було надано документ з назвою «відзив на позовну заяву», однак фактичний зміст цієї заяви – «КЛОПОТАННЯ (Заява) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції». Відтак, заявлені витрати не підлягають відшкодуванню. 
Щодо участі адвоката у судових засіданнях суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2023, 03.10.2023, 02.12.2025 представник відповідача не брав участь у судових засіданнях, відтак заявлені до відшкодування витрати за участь у вищевказаних судових засіданнях не підлягають стягненню з позивача. 
Щодо заявленої до стягнення суми гонорару успіху суд зауважує таке. 
У постанові від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 (пункти 179, 180) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Зважаючи на положення статті 126 ГПК України, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, суд, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, дійшов висновку, що «гонорар успіху» не був необхідним у зв`язку з розглядом справи, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні з виконаною адвокатом роботою в суді першої інстанції, не містить обґрунтування обсягу фактичних дій представника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а їх відшкодування матиме надмірний характер. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові КГС ВС від 24.06.2021 у справі № 922/902/19.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є диспозитивність.
Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять учасники спірних правовідносин. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві.
Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Зважаючи на положення статті 126 ГПК України, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, проаналізувавши надані представником відповідача докази витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги заперечення позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, зважаючи на складність справи та виконані адвокатами роботи, обсяг і обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, предмет і строк розгляду справи, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, враховуючи принцип пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторін судових витрат, зважаючи на результат вирішення спору, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА СІТІ» на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 92 136,78 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» про ухвалення додаткового рішення (Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.02.2026, вх.№ 3288/26) задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА СІТІ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4б, код ЄДРПОУ 39655917) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, будинок 4в, код ЄДРПОУ 33477397) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 92 136,78 грн.
Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА СІТІ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4б, код ЄДРПОУ 39655917).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІЕН КЕПІТЕЛ БІЛДИНГ» (61166, м. Харків, вул. Серпова, будинок 4в, код ЄДРПОУ 33477397).

Додаткове рішення складено та підписано 18.02.2026.

Суддя 	 	О.О. Присяжнюк